‪Mă gândesc mult la mâncare.
‪Cum ne leagă de-a lungul timpului,
‪și dincolo de teritorii…
‪Cât de bun e!
‪…de la o generație la alta.
‪Povestește despre unde am fost,
‪unde suntem și unde mergem.
‪- Știi expresia „a trăi pe picior mare”? ‪- Da.
‪- Deja miroase a macaroane cu brânză. ‪- Da.
‪Adevărul e că multe preparate americane ‪au la bază
‪mâncarea, tradițiile ‪și ingeniozitatea afro-americane.
‪Sunt Stephen Satterfield, ‪jurnalist culinar cu pregătire de bucătar
‪și am lucrat ca somelier ‪mai bine de un deceniu.
‪Călătoresc pentru a descoperi ‪poveștile mâncării afro-americane
‪și pentru a întâlni noua generație ‪care ne păstrează istoria.
‪Acesta e orez Carolina Gold. ‪Am făcut un terci de orez.
‪De la începuturi,
‪prin întunecatele decenii de chinuri, ‪am perseverat.
‪În ciuda faptului că eram în iad ‪și că sufeream,
‪cumva, în toate prostiile alea,
‪am creat un specific culinar.
‪Acestea sunt poveștile noastre.
‪UN SERIAL DOCUMENTAR ORIGINAL NETFLIX
‪RĂDĂCINILE NOASTRE
‪Benin, Africa de Vest.
‪A fost ciudat să vin pentru prima oară ‪în locul de baștină.
‪COTONOU
‪Peste tot erau ‪frânturi de amintiri pierdute.
‪În sunete, în mirosuri și în gusturi.
‪Decizia de a găsi originea preparatelor ‪care au ajuns să contureze SUA a fost una,
‪dar trăirile din urma prezenței în Africa
‪au fost cu totul altceva.
‪Am început să înțeleg mai bine ‪plimbându-mă prin piața Dantokpa,
‪cu dr. Jessica B. Harris
‪sau, așa cum îmi place să-i spun, dr. J.
‪Așadar, suntem în Tokpa?
‪- Dantokpa? ‪- Da. Suntem în Tokpa.
‪ISTORIC CULINAR, ‪AUTOAREA ‪TRAI PE PICIOR MARE
‪Una dintre cele mai mari piețe ‪în aer liber din Africa de Vest.
‪Pășesc pe acest pământ și e incredibil.
‪Iată! Un sens nou ‪pentru expresia „la fața locului”.
‪Trebuie să înțelegeți ‪că dr. J e o legendă pentru mine.
‪A scris peste 12 cărți,
‪studiind mâncarea diasporei africane
‪și e greu să exprim influența ‪pe care cartea ei, ‪Trai pe picior mare,
‪a avut-o asupra mea.
‪- Ador piețele. ‪- Da.
‪Vii aici ca să simți pulsul locului.
‪Aici ne aflăm acum.
‪Suntem în inima locului. ‪Mai bine de atât, nu se poate.
‪- Da. Practic, avem comercianți ambulanți? ‪- Nu-i așa? Da!
‪Da, poți cumpăra orice.
‪- În plus, e aglomerat. ‪- Așa e sâmbăta la piață!
‪- Iată-ne! ‪- Bine.
‪Am ajuns.
‪- E ceva cunoscut. ‪- Da.
‪- Știi că am bame pe cartea de vizită? ‪- Nu știam.
‪- Și pe articolele de papetărie. ‪- Erau și în e-mail odată?
‪- Da. Tot așa e. ‪- Deci, chiar suntem unde trebuie.
‪Da. Mă reprezintă.
‪Vorbind despre bamă
‪și despre faptul că e tipic africană…
‪E africană pentru că am luat-o cu noi.
‪Da. Dar e africană ‪și pentru că își are originea aici.
‪- Așa e. ‪- Și apoi am adus-o în Lumea Nouă.
‪E piesa de legătură.
‪Cum ar putea fi folosită bama
‪într-un preparat vest-african?
‪Bama va apărea în tot felul de tocănițe.
‪Îngroașă mâncarea.
‪Încă ceva amuzant. ‪Dacă ceri bamă în franceză,
‪înveți un cuvânt în franceză, ‪găsit și în engleză.
‪- Ascult. ‪- Se numește ‪gombo‪.
‪- Gombo? ‪- Gombo.
‪- Ceea ce are sens, nu? ‪- Categoric.
‪Mai avem multe de discutat pe lângă bame.
‪Sunt multe de văzut în piață.
‪Simt că după ce am văzut persoane ‪după asemănarea mea…
‪- Nu-i așa? ‪- Avem același păr…
‪Văd stilul nostru, hainele noastre ‪și felul în care le purtăm.
‪- Și încrederea noastră? ‪- Da.
‪Și ingeniozitatea noastră.
‪Evident, e un spațiu uriaș,
‪dar pare să existe un soi de ordine…
‪Categoric!
‪Da.
‪E interesant să vezi ‪diversitatea de lucruri aflate la vânzare.
‪Nu-i așa?
‪Două deodată!
‪Bine!
‪Sunt tare încântat să fiu aici cu tine ‪pentru că că ai depus cel mai mare efort
‪să spulberi mitul ‪dintre ignamă și cartoful dulce.
‪- Aici putem încheia discuția. ‪- Da. Astea sunt igname.
‪Astea sunt igname.
‪Am zis mereu că arată precum…
‪- Un picior păros de elefant. ‪- Ce arătare!
‪- E un picior de elefant cu patru degete. ‪- Uimitor!
‪- Da? Nu e un cartof dulce. ‪- Nu, nu e.
‪Dacă nu arată așa în supermarket, ‪nu este ignamă.
‪Da. Exact.
‪Atunci, de ce continuă oamenii ‪să încurce ignama cu cartoful dulce?
‪Pentru că ignamele sunt foarte importante.
‪Se vede că se vând preponderent ‪aici, în piață.
‪Dar nu se cultivă în America de Nord ‪sau așa era.
‪Acum se cultivă puțin în Florida ‪și în câteva alte locuri,
‪datorită temperaturii.
‪Bine.
‪- Am fost mereu oameni creativi. ‪- Da.
‪Ce facem?
‪- Găsim alternativa. ‪- Poftim! Și care e?
‪- Cartoful dulce. ‪- Și cum îi spunem?
‪- O ignamă. ‪- Și ce servești de Ziua Recunoștinței?
‪Servești o plăcintă cu cartofi dulci,
‪nu una cu igname.
‪Și caramelizezi…
‪- Cartoful dulce. ‪- Iată!
‪Așadar, cât timp spulberăm mituri,
‪îți vin în minte și alte alimente ‪de origini africane
‪care sunt considerate americane?
‪Avem fasolea ochi negri, bamele,
‪pepenele, confuzia cu ignamele.
‪Da.
‪Ce mai avem? Orez.
‪- Și orez. ‪- Da.
‪Există…
‪Unul dintre celelalte piese esențiale ‪ale bucătăriei africane este orezul.
‪- Clar! ‪- Începutul.
‪Treaba e că Benin nu e coasta orezului, ‪dar era coasta sclavilor.
‪- Acest orez roșu e Nigerian. ‪- Bine.
‪Orezul e clasificat după calitate, ‪până la cea superioară.
‪Acesta se numește Jollof.
‪Acesta e orezul Jollof?
‪Da, Jollof. E spărtură simplă.
‪Există spărtură dublă sau totală.
‪Așadar, e spărtură de orez ‪și i se spune Jollof.
‪Orezul Jollof.
‪De câte ori văd orez,
‪nu pot să nu mă gândesc că stă la baza
‪construirii avuției națiunii noastre,
‪cea de acum, dinainte să fie o națiune.
‪- Ne-a dat Charlestonul. ‪- Așa e.
‪- Sea Islands și Carolina de Sud. ‪- Da.
‪Era orez.
‪Orez și mai mult orez.
‪- Așa a pornit totul. ‪- Da.
‪Categoric, așa a pornit totul.
‪Bine.
‪Mulțumim, doamnă!
‪- Unde mergem? ‪- Continuăm.
‪O să-ți arăt mai multe lucruri.
‪Eu și dr. J am luat masa ‪într-un local modest,
‪numit ‪Saveurs du Benin ‪sau „Aromele Beninului”.
‪Cel mai apreciat preparat ‪de către oamenii din Ouidah…
‪Localul aparține ‪bucătarului Valérie Vinakpon.
‪Renumită pe scena culinară din Cotonou,
‪a scris șase cărți de bucate ‪cu preparate tradiționale ale țării.
‪Iată!
‪Arată bine. Ce ne servești?
‪Pui la grătar.
‪Acesta e ‪moyo?
‪- E suc de roșii. ‪- Da?
‪Acesta e ‪amiwo‪, iar acesta e puiul tău.
‪Amiwo ‪e minunat ‪fiindcă are un gust grozav.
‪E mălai cu roșii.
‪- Delicios! ‪- E minunat.
‪Foarte bun!
‪Acesta e din ardei.
‪- Acesta e pe bază de roșii. ‪- Bine.
‪Și acela e iute.
‪Fă ce simți!
‪Fiecare e diferit, așa că ai grijă să nu…
‪E adevărat.
‪Ai putea să faci ce simți ‪și să-ți ia foc capul.
‪E adevărat.
‪- Da? ‪- Da!
‪Acum ai înțeles.
‪Am înțeles. Îmi place.
‪- Da, e altceva. Are gustul autentic. ‪- Da.
‪Spun mereu că dacă intri ‪într-un local afro-american
‪și nu e o sticlă înaltă și subțire ‪cu sos iute pe masă, trebuie să pleci.
‪- Ai greșit locul. ‪- N-ai nimerit.
‪E greu de imaginat că poți mânca ‪mâncarea noastră fără sos iute.
‪Somn prăjit fără sos?
‪- Renunț. ‪- Nu, mulțumesc!
‪„Nu, mulțumesc!” Și mai bine, da!
‪Referitor la volumul ‪Trai pe picior mare‪,
‪ce te-a motivat să-l scrii?
‪Am fost editoarea de turism ‪pentru Essence în anii '70.
‪Așa că am descoperit ‪că începeam să fac legături
‪cu mâncarea diasporei africane.
‪Adică există legături între ele?
‪- Adică: „Am mai mâncat asta!” ‪- Da.
‪Adică: „Cunosc asta!”
‪Adică: „Are gustul mâncării bunicii.”
‪Aici avem fasole.
‪- Fasole roșie? ‪- Da.
‪- Fasole roșie. ‪- Bine.
‪- Cu ulei roșu de palmier. ‪- Bun.
‪E ulei roșu de palmier și mălai.
‪Și aici?
‪Miel.
‪- Miel. ‪- Așa!
‪- Mulțumim, dră! ‪- Mulțumesc! Cu plăcere!
‪- Bună combinație. ‪- Da.
‪Uleiul roșu de palmier e mereu interesant.
‪Da? De ce?
‪Eu îl leg de tot felul de locuri.
‪Culoarea aia roșiatică-portocalie.
‪O regăsim puțin în orezul roșu Charleston.
‪Da.
‪O regăsim în ‪jambalaya‪.
‪- Nu le-am mai corelat așa. ‪- Așa merge mintea mea nebună.
‪Dar fasolea roșie?
‪Gândește-te la New Orleans ‪într-o zi de luni.
‪- E delicios. ‪- Da. E minunat.
‪- Dar ar fi mai bun împreună cu asta. ‪- Adevărat.
‪De ce e important Beninul ‪din punct de vedere culinar?
‪Fiindcă era unul dintre nodurile ‪comerțului transatlantic de sclavi.
‪Din acest motiv, mulți oameni de aici ‪și mulți oameni care-au trecut pe aici
‪au ajuns de cealaltă parte a Atlanticului.
‪Nu e o țară mare,
‪dar a avut un impact extraordinar ‪asupra Lumii Noi.
‪- Da. ‪- Asupra emisferei.
‪Da.
‪Iar mâncarea avut un impact mare ‪asupra noastră.
‪Ritualul de spălare a mâinilor ‪are loc înainte de anumite preparate?
‪Vei mânca cu mâinile.
‪- Are sens. ‪- Mai întâi, te speli pe mâini.
‪Văd primul!
‪Frumos!
‪Mulțumim!
‪Deci…
‪- Acesta e piure de ignamă. ‪- Așa…
‪Cu sos de arahide.
‪Cu brânză și miel.
‪E un sos de arahide minunat.
‪Îmi place mâncarea asta.
‪- Bună ziua! ‪- Bună! Ești Valérie?
‪AUTOR & BUCĂTAR/PROPRIETAR RESTAURANT
‪Bună, Stephen!
‪- ‪Bien‪. Te rog, stai cu noi! ‪- Mulțumesc!
‪Mâncarea pe care o servești aici ‪e considerată tradițională?
‪Am ales să prezentăm ‪feluri de mâncare specifice Beninului.
‪Servim numai ‪preparate tradiționale și autentice,
‪feluri de mâncare care tind să dispară.
‪Și de ce a contat asta?
‪Dacă nu punem în valoare,
‪dacă nu arătăm ce putem face, ‪atunci cine o va face?
‪- Bine. ‪- Nimeni nu o face.
‪De fiecare dată ‪când ne întâmpinăm frații americani,
‪frații noștri care se întorc,
‪e mereu o plăcere să le arătăm
‪că păstrăm tradiția culinară.
‪E o plăcere.
‪- Mulțumim mult! ‪- Mulțumesc!
‪Mulțumesc!
‪Experiența mea ca om de culoare în SUA ‪a fost sădită în lupta de a-mi găsi locul‪.
‪Am fost surprins de primirea din Cotonou.
‪Cel mai mare oraș al Beninului ‪e un amestec uimitor de vechi și nou
‪și un loc unde bucătăria tradițională ‪poate satisface ambițiile noii generații.
‪Bucătăria africană e…
‪BLOGGER CULINAR
‪Nu știu de ce bucătăria noastră
‪nu e la fel de populară ‪ca cea asiatică sau cea franceză.
‪Și mă bucur să arăt lumii,
‪pe blog sau pe pagina de Instagram, ‪ce avem de oferit.
‪Fiind colegi scriitori ‪în căutarea originilor culinare,
‪aveam multe în comun ‪cu bloggerul Karelle Vignon.
‪Munca ei a atras o mulțime de urmăritori.
‪Învăț zilnic despre mâncarea africană,
‪din Senegal, Coasta de Fildeș și Benin.
‪Studiezi mâncarea africană.
‪Mâncarea face parte ‪și din trecutul tău, nu?
‪Da, exact!
‪M-am născut în Franța, dar sunt din Benin.
‪Aceasta e cultura mea ‪și vreau ca cei care mă urmăresc să afle.
‪De ce ai vrut să mă aduci în acest local?
‪Pentru că am un prieten
‪și voiam să ne prezinte preparatele sale.
‪Folosește rețetele tradiționale,
‪dar cu o notă modernă.
‪- Bine. ‪- Da.
‪Starter.
‪- Mulțumesc! ‪- Un aperitiv din ruladă de pui.
‪- Foarte bine. ‪- Și o bucată de brânză.
‪Wagassi.
‪E o rețetă pe care o ador.
‪Mulțumesc!
‪Se numește ‪amiwo‪.
‪Amiwo‪.
‪E foarte bun.
‪Avem un sos de roșii la interior.
‪Da, la interior.
‪Am fost surprins.
‪E nemaipomenit!
‪Aroma și texturile diferite.
‪- Fiindcă e puțin crocantă. ‪- Da, exact.
‪E specifică Beninului.
‪- Arată atât de bine! ‪- Așa!
‪Așa!
‪- Sunt gata. ‪- Îți place cum arată.
‪Mousse cremos de cartofi dulci și creveți.
‪Perfect, mulțumesc!
‪Nu servești același lucru.
‪Nu.
‪- E o versiune nouă. ‪- Bine.
‪Noua versiune a sosului de arahide,
‪cu pui și arahide pe deasupra.
‪Da, ca o crustă.
‪Cum e puiul?
‪Puiul e gătit perfect.
‪Sosul de arahide din interior e cald.
‪De parcă puiul ar avea două sosuri.
‪- Bine. ‪- Avem mai multe sosuri.
‪- Cred că e un preparat creativ. ‪- E grozav.
‪- Trebuie să guști. ‪- Perfect.
‪- Iar eu să gust asta. ‪- Da.
‪Creveții arată bine.
‪Da, așa e.
‪Iar roșiile cherry,
‪cu piper.
‪Minunat!
‪Foarte bun!
‪- Văd că vine mâncarea! ‪- Vezi ceva?
‪Piron maki‪ cu ananas și nucă de cocos.
‪Mulțumim!
‪Arată foarte bine.
‪Sushi sau maki din Japonia.
‪E cu ‪piron‪.
‪Piron‪, în mod uzual, e un preparat sărat.
‪Acum e dulce, cu ananas
‪și nucă de cocos.
‪- Delicios! ‪- Da.
‪- Îmi place că toate au ceva la interior. ‪- Da!
‪În Africa, nu prea mâncăm desert.
‪Dar sunt un mare fan al deserturilor.
‪Acesta e foarte bun.
‪- Bună! ‪- Salut!
‪BUCĂTAR ȘEF/CO-PROPRIETAR - CHILL N' GRILL
‪- Mă bucur să te cunosc. ‪- Încântată!
‪Bună!
‪Sunt bine.
‪- Mulțumim! ‪- Cu plăcere!
‪- A fost uimitor. ‪- Vă aduc o băutură alcoolică locală.
‪Bine.
‪E ‪sodabi‪.
‪- Sodabi. ‪- Cu struguri.
‪Bun!
‪Bun. Un toast pentru Benin?
‪Pentru Benin!
‪- Pentru bucătăria benineză! ‪- Da.
‪- Mâncarea benineză. ‪- Și pentru noi!
‪- Bine. Noroc! ‪- Noroc!
‪Unde ai învățat să gătești așa?
‪Am făcut studiile în Franța.
‪Apoi am călătorit în Senegal și Guadelupa
‪și am decis să mă întorc în Benin
‪să-mi creez propriile preparate.
‪Și de ce ai vrut să vii acasă?
‪E o provocare.
‪Pentru a rafina gastronomia benineză,
‪pentru că avem multe produse
‪pe care să le luăm și să creăm ceva nou.
‪Crezi că e ceva valabil în toată țara,
‪tinerii bucătari încearcă să progreseze?
‪Mulți încearcă să facă cunoscut Beninul, ‪așa cum facem noi.
‪Suntem mândri de țara noastră ‪și vrem s-o facem cunoscută.
‪Benin e o țară mică, după mărime,
‪dar are oameni cu personalitate.
‪Da.
‪Mică și mândră.
‪Exact.
‪Dar în spatele mândriei Beninului, ‪era o realitate supărătoare de neignorat.
‪Am fost smulși de aici
‪și pentru a înțelege ‪ce înseamnă asta în Benin,
‪a trebuit să merg ‪într-un loc numit Abomey.
‪Aceasta a fost cândva ‪capitala Regatului Dahomey.
‪Un regat care avea ‪un regiment feminin de Amazoane‪,
‪o forță cu care puterile coloniale ‪s-au răfuit secole la rând.
‪A fost odată…
‪ISTORIC ȘI CERCETĂTOR DIN ABOMEY
‪La un moment dat,
‪regatul Abomey a avut reputația
‪de a fi cel mai mare regat ‪al comerțului cu sclavi.
‪De la întemeierea regatului…
‪a existat o voință de extindere.
‪Au adus oameni aici ca să extindă regatul
‪și au trimis alții la schimb europenilor.
‪Nu putem spune că noi, africanii,
‪nu am participat la sclavie.
‪Am participat, pentru că am acceptat ‪să oferim europenilor
‪forța de muncă pe care au cerut-o.
‪Dar cu un preț teribil!
‪Am simțit că pășesc înapoi în timp, ‪în Abomey.
‪E un loc unde încă mai poți merge ‪pe drumul pe care mergeau sclavii.
‪A fost un drum dezgustător.
‪Un drum care a dus în orașul Ouidah,
‪unde atâția dintre noi au plecat, ‪fără să ne mai întoarcem.
‪Cum a fost?
‪Le-au pus lanțuri ‪la picioare și la încheieturi.
‪Era o echipă care i-a aliniat…
‪și îi supraveghea.
‪Cât a durat?
‪A durat cel puțin patru zile.
‪Cred că e foarte important
‪să privesc acest drum
‪și să-l memorez.
‪Trebuie să mergem pe acest drum pentru că…
‪e o parte foarte importantă ‪din istoria noastră.
‪Încercând să ignori…
‪înseamnă să ignori o parte din noi.
‪Dar sunt drumuri, în Benin, ‪care spun altceva.
‪Sunt drumuri către unul dintre ‪cele mai mitice locuri în care am fost.
‪Și jur că încă aud ‪cântecele cerești ale libertății,
‪încă simt magia autentică ‪a acelui sat pe apă
‪care a început cu o legendă voodoo.
‪Practicăm toate religiile din lume, ‪dar prima e voodoo.
‪VÂRSTNICĂ DIN GANVIÉ
‪Celor care vin din străinătate,
‪le spunem că suntem adepți voodoo.
‪Venerăm voodoo ca unică religie.
‪Ganvié există datorită strămoșilor noștri.
‪Negustorii de sclavi îi urmăreau.
‪Și, în timp ce fugeau, ‪au ajuns la malul lacului.
‪Îi însoțea un preot voodoo înzestrat.
‪Când au ajuns la mal,
‪preotul cu puteri magice ‪a cerut grupului să-l aștepte.
‪A chemat un șoim.
‪A venit pasărea, l-a luat în spate…
‪și au căutat un loc unde să aterizeze.
‪În cele din urmă, au găsit o insulă,
‪iar șoimul l-a adus înapoi la grup.
‪Când s-au întors la mal,
‪preotul a rostit o altă vrajă
‪și a ieșit un crocodil
‪care i-a dus pe toți ‪la locul găsit anterior.
‪Au coborât toți de pe spatele crocodilului
‪și au pășit pe insulă.
‪Când au ajuns, au observat ‪că nu mai erau urmăriți.
‪Așa că au rămas acolo.
‪Odată ajunși acolo, cum nu mai era război, ‪au dat locului numele de Ganvié.
‪Aici eram în siguranță.
‪Bun venit în Ganvié!
‪- Mulțumesc. ‪- Da.
‪Ganvié e satul meu.
‪Avem o biserică celestă.
‪Este aceea de acolo. Am înțeles.
‪Iar clădirea asta mare?
‪E o altă biserică.
‪GHID & LOCALNIC DIN GANVIÉ
‪- Aveți multe biserici. ‪- Da, sunt multe biserici.
‪Avem o biserică Catolică,
‪o biserică Celestă, o moschee
‪și Voodoo.
‪- Voodoo. ‪- Da.
‪- Da. Prima. ‪- Da.
‪Fiindcă așa a luat ființă satul. ‪Asta face parte din poveste.
‪- Da, istoria locului. ‪- Da.
‪Localnicii se numesc ‪Aïzo‪.
‪- Bine. ‪- ‪Aïzo‪. Iar limba vorbită e ‪Tofin‪.
‪Tofin.
‪To ‪înseamnă apă, ‪iar ‪finu‪ înseamnă populație.
‪Bine. Deci, înseamnă „oamenii de pe apă”.
‪- Oamenii de pe apă. ‪- Da.
‪Aici e casa mea. Ne aflăm lângă ea.
‪Bine.
‪Când nu am de lucru pe țărm,
‪vin aici să petrec weekendurile ‪cu familia.
‪Da. Și ce faceți?
‪Pregătim mâncarea locului.
‪Și cine gătește?
‪Uneori gătește mama,
‪alteori gătește sora mea.
‪Alteori, gătesc și eu.
‪- Da. ‪- Știu să gătesc.
‪- Bravo ție! ‪- Da.
‪Am părăsit culoarul pescăresc,
‪iar acum vom vizita o piață plutitoare.
‪- Abia aștept! ‪- Da.
‪Ce poți cumpăra aici?
‪- Putem cumpăra orez, roșii, ulei… ‪- Da.
‪fasole și…
‪Și lemn de ars pentru prepararea mâncării.
‪Cam atât.
‪Vinde un fel de ‪gateau‪.
‪Gateau ‪înseamnă prăjitură. Uite!
‪Prăjitură, da.
‪Vrei să…
‪- Pot să aleg? ‪- Da.
‪- Bun, avem fiecare. ‪- Da.
‪Un aluat prăjit.
‪Bună gustare!
‪Foarte bună.
‪Nu e prea dulce.
‪O crustă sfărâmicioasă.
‪Cu fiecare îmbucătură, ‪devine tot mai bună.
‪- Are un magazin întreg. ‪- Da.
‪Da! Speram să o apuci pe aceea.
‪În sat, oamenii îi spun ‪councada‪.
‪E numele local.
‪Councada ‪e…
‪făcut din arahide, zahăr și ulei.
‪Asta îmi amintește ‪de un baton de ciocolată.
‪Batonul se numește Baby Ruth.
‪Și e cu arahide, caramel și zahăr.
‪Are același gust.
‪E foarte bun. Îmi plac arahidele.
‪Ca să ne deplasăm în Ganvié, ‪ne trebuie bărci.
‪Fără bărci, nu ne putem deplasa.
‪Cum vă procurați bărcile?
‪- Fiecare familie primește trei bărci. ‪- Bine.
‪O barcă e a copiilor,
‪una e a tatălui și una e a mamei.
‪Așadar, fiecare cu barca sa?
‪- Da. ‪- Uimitor!
‪E necesar aici.
‪Acum mergem să vedem unde locuia bunicul,
‪înainte să construim casa de pe lac.
‪Aici e marginea exterioară a satului.
‪Da.
‪Bine.
‪Acolo, unde sunt copacii mari,
‪este locul unde s-a așezat ‪bunicul nostru inițial.
‪- Uimitor! ‪- Da.
‪Acum nu mai e nicio casă acolo.
‪Pentru că vârstnicii au nevoie de asta.
‪Un loc unde să-i poată îngropa pe alții.
‪E cimitirul.
‪- E un cimitir, da. ‪- Da.
‪E foarte frumos că pe locul cimitirului ‪s-au stabilit inițial strămoșii tăi.
‪Odată ce strămoșii tăi au ajuns pe insulă,
‪scăpaseră de sclavie.
‪Da, scăpaseră.
‪Aveau siguranță totală.
‪De aceea au ales să rămână aici.
‪Au putut practica pescuitul.
‪Îmi tot spui despre peștele de aici. ‪Putem gusta?
‪Desigur, vom merge.
‪- Bine. Sunt gata să gust. ‪- Da.
‪Noroc!
‪- Vreau să-ți mulțumesc. ‪- Asemenea.
‪Ți-ai făcut timp și mi-ai permis ‪să te vizitez în satul tău, Ganvié.
‪Recunosc că e cel mai uimitor loc ‪pe care l-am văzut vreodată.
‪Nu mai văzusem până acum ‪un întreg sat construit pe apă.
‪Majoritatea celor de aici pescuiesc?
‪Da.
‪Atât pentru consumul propriu, cât și ‪ca negoț pentru a-și câștiga traiul?
‪Da.
‪Ce pescuiți în zona aceasta?
‪- Tilapia. ‪- Înțeleg. Tilapia.
‪Bun…
‪Arată bine.
‪Aici avem un preparat din manioc.
‪- Bine. ‪- Și peștele din lac.
‪- Bine. ‪- Da.
‪Fiind duminică,
‪pentru mine, e ceva obișnuit, ‪acasă, în Georgia, SUA.
‪În fiecare duminică, după biserică, ‪când eram copil,
‪tata prăjea pește pentru toată biserica.
‪Uneori, aveam și spaghete,
‪tăieței și sos de roșii.
‪Așadar, peștele prăjit cu roșii, ‪servit duminica,
‪e ceva foarte cunoscut și pentru mine.
‪E una dintre plăcerile mele preferate ‪dintr-o zi de duminică.
‪- Bun! ‪- E perfect.
‪- Da. E delicios.
‪Foarte bun!
‪Cred că peștele prăjit și roșiile,
‪cu puțin piper sunt cea mai bună ‪combinație culinară.
‪Pentru a te bucura de Benin, ‪trebuie să înțelegi forța și rezistența.
‪Eu consider că nimeni nu exprimă asta ‪mai bine decât un artist.
‪Pe un drum prăfuit ‪din capitala Porto Novo,
‪am vizitat studioul lui Romuald Hazoumè.
‪Ești un artist respectat în lume‪,
‪și totuși ai rămas în locul de baștină.
‪N-am plecat deloc. De ce să plec?
‪- Da. ‪- Pentru clădirile din New York?
‪Pentru mașinile mari? Nu. ‪Nu e pentru mine.
‪N-am plecat pentru că știu de unde sunt.
‪Materia primă a artei lui Romuald ‪sunt canistrele,
‪un detaliu la ordinea zilei ‪pe străzile din Benin.
‪Operele sale păreau să tragă o linie
‪între trecutul străvechi ‪și luptele vieții moderne.
‪Acela e studioul meu.
‪Ceea ce e foarte important aici ‪e cum supraviețuim.
‪Țara vecină este Nigeria.
‪Nigeria produce combustibil,
‪nigerienii îl aduc la graniță,
‪iar noi, cei din Benin, mergem acolo,
‪îl luăm și îl vindem în Benin.
‪Toți cei care transportă combustibil ‪au propriile lor canistre.
‪Poți vedea o mașină ‪care transportă 2,500 de litri.
‪E uimitor.
‪- În jurul șoferului. ‪- Da.
‪E periculos.
‪Într-o lună, pot muri 100 de oameni.
‪- Da. ‪- De la explozii.
‪Ce vrei să transmiți
‪cu legătura dintre canistre și Benin?
‪Prin munca mea…
‪vreau să arăt lumii ‪că beninezii sunt puternici.
‪Trebuie să-i respectăm. ‪Vor doar să supraviețuiască.
‪Ceea ce-mi place e că, ‪deși sunt niște obiecte aruncate,
‪poți vedea chipuri cu ușurință.
‪Obiectele îmi vorbesc.
‪Știu că te gândești la mâncare ‪în raport cu opera ta de artă.
‪Și eu mă gândesc mult la asta.
‪Trebuie să înțelegem de unde venim.
‪- Da. ‪- Ca să ne putem înțelege pe noi.
‪Iar originea mâncării vorbește ‪și despre cine suntem noi.
‪- Nu uita că eram atât de puternici. ‪- Da.
‪De aceea oamenii îi luau ‪pe ai noștri, pe Yoruba,
‪să muncească în agricultură, ‪fiindcă eram puternici.
‪- De ce? ‪- Remediul nostru, mâncarea.
‪- Remediile noastre, mâncarea și cultura. ‪- Da.
‪Știi cum spunem aici?
‪- Cum? ‪- Spune-mi ce mănânci…
‪- Și îți spun cine ești. ‪- Îți spun de unde ești.
‪Voi fi sincer, îmi era foame atunci.
‪Iar festinul străvechi servit de Romuald
‪era un meniu pe care doar femeile ‪din satele mici ce înconjoară Porto Novo
‪știu să-l pregătească.
‪Nu am terminat.
‪Ce magnific!
‪Doamne!
‪Incredibil! N-am mai văzut așa ceva.
‪Aceasta ar fi fost mâncarea ‪de care ne-am bucurat înainte de sclavie.
‪Tot ce vedeți aici e dinaintea sclaviei.
‪Arătați-mi ce vreți să gustați.
‪Aveți ‪ata tchitchi.
‪- Ata tchitchi. ‪- Gustați!
‪Mulțumesc!
‪- Mulțumesc! ‪- Cum se spune „Mulțumesc”?
‪Awanou ka ka.
‪- Nu-i rău. ‪- Deloc.
‪E delicios!
‪- Dar… ‪- Da?
‪- Din ce boabă e făcută? ‪- Fasole.
‪Bine.
‪Seamănă cu fasolea ochi negri.
‪Vreau să încerc asta cu mei.
‪- Pot s-o servesc? ‪- Da!
‪Mulțumesc!
‪- Asta e doar pentru armată. ‪- Bine. Sunt războinică.
‪- Amazoană. ‪- Da!
‪Se știe!
‪Și, dacă nu v-ați săturat…
‪- Îmi dai ‪mangni mangni? ‪- Mangni mangni.
‪Mangni mangni‪ e delicios.
‪Gustați! Veți vedea.
‪Se pare că e umplut cu anșoa.
‪Ăsta? E pește.
‪Cât de complex!
‪- E picant. ‪- Da.
‪Îmi place textura și umplutura de pește.
‪Condimentele sunt foarte importate aici.
‪E bine condimentat.
‪Totuși, se simt toate aromele. ‪Gustul iute nu acoperă…
‪- Așa trebuie. ‪- Da.
‪Ne servești această mâncare ‪cu un scop bine definit.
‪La fel ca toată munca ta, ‪fiindcă vizează viața înainte de sclavie.
‪Da.
‪Demonstrează că aveam o cultură bogată, ‪artistică și culinară,
‪înainte de acele evenimente.
‪Sunt din Benin și n-am mâncat niciodată ‪aceste preparate.
‪E prima dată.
‪Crezi că tradițiile se pierd?
‪- Da. ‪- Da, așa cred.
‪Da.
‪Acest gen de mâncare.
‪- Tradiții culinare. ‪- Da.
‪- E din clasa… ‪- Ayiman.
‪- E atât de bun!
‪Ayiman.
‪Când mănânc asta, ‪mă gândesc la străbunicii mei.
‪Bine.
‪- Serviți-vă! ‪- Abia aștept!
‪- Mulțumesc! ‪- Pește. Dar nu e doar atât.
‪Văd că mai e ceva.
‪- Sosul. Da. ‪- Bine.
‪Nu, pune-l pe farfurie! Da, cu mâna.
‪- Sunt capete de pește. ‪- Iar eu le voi lua.
‪Cu obraji fragezi. Ce-i mai bun din pește!
‪Și trebuie să-i mâncăm cu ‪kan nan.
‪Kan nan.
‪Kan nan‪. Priviți!
‪- Bun! ‪- Kan nan‪ e porumb.
‪Îmi place asta. E preferatul meu.
‪- E fermentat. Nu e minunat? ‪- ‪Da.
‪Îi oferă un gust bun și acru.
‪Grozav. Peștele e bun!
‪Karelle, un lucru pe care-l consider ‪important și magic
‪referitor la ce se întâmplă acum
‪e că locul în care ne aflăm…
‪E o nebunie.
‪…e casa bunicilor tăi.
‪Romuald o cunoște pe bunica ‪și locuiește la o casă distanță de aici.
‪Ai aflat asta azi?
‪Am aflat când am ajuns ‪și m-am uitat pe stradă.
‪Mi-am zis: „Cunosc acest cartier!”
‪Incredibil!
‪Dacă vorbim despre relațiile voastre ‪dintre frați, nepoți și nepoate,
‪asta face parte ‪din legătura noastră culturală tacită.
‪Eu am fost crescut ‪într-o asemenea manieră.
‪Toți membrii comunității și ai bisericii ‪au contribuit la creșterea mea
‪și toți aveau dreptul tacit ‪de a mă disciplina dacă era nevoie.
‪Da. Aici e același lucru.
‪Nu? Și e specific culturii noastre.
‪- Da. ‪- Nu-i așa?
‪- Nu e doar metaforic. ‪- Nu.
‪- Chiar ești de aici. ‪- Da.
‪Iar această legătură e magică,
‪pentru că acum vă văd parteneri, nu?
‪Da.
‪Acum știi că asta e casa ta.
‪Să nu mai spui că e casa noastră. ‪E și casa ta.
‪Casa noastră.
‪- Da, casa noastră. ‪- Suntem acasă.
‪Prin mâncare,
‪putem afla că există mai multe ‪care ne leagă decât ne despart.
‪Ceea ce mâncăm și ceea ce descoperim ‪ne aduce laolaltă.
‪- E o masă comunală. ‪- Da.
‪Așa știm cine suntem ‪și așa știm că suntem uniți.
‪Da.
‪După ce plecăm, mergem la Ouidah.
‪- Da. ‪- Ce semnificație are acel loc?
‪Pot să-ți spun că Ouidah
‪e locul în care…
‪De acolo au plecat.
‪Dar atunci, nu știau unde merg.
‪Acolo e ușa fără întoarcere.
‪Avem ocazia să ne întoarcem.
‪Asta facem cu toții acum.
‪Asta e întoarcerea noastră.
‪Punem apă unde pășim ‪pentru a răci tălpile.
‪Sodabi‪…
‪pentru subzistență, pentru venerație.
‪Așadar,
‪acesta e locul,
‪de la capătul acelui drum
‪și începutul călătoriei.
‪Așa cum sclavii ‪și cei care aveau să fie sclavi
‪au fost împinși pe acel drum,
‪în final, au ajuns în barăci,
‪în țarcuri.
‪Separați de o barieră de limbaj, ‪smulși de lângă cei pe care-i cunoșteau,
‪erau ținuți în zone întunecate ‪pentru a-i dezorienta.
‪Unii dintre ei au pierit.
‪Iar cei care au pierit
‪au fost scoși și îngropați ‪în acest uriaș mormânt.
‪Stăm deasupra celor care au pierit.
‪Ne aflăm aici să vorbim ‪despre cum unii au și supraviețuit.
‪Mâncarea… Cei responsabili de înrobire ‪știau culturile.
‪Știau că unii din anumite zone voiau orez,
‪și aduceau orez.
‪Igname, mazăre, fasole,
‪fasole ochi negri, fasole ‪fava‪,
‪toate lucrurile care ne leagă acum ‪sunt lucruri pe care le-am luat cu noi.
‪Așa e.
‪Așa s-a contopit ‪mâncarea noastră cu a lor.
‪Vorbim despre o călătorie ‪care a durat luni întregi.
‪Putea dura luni întregi.
‪Și pentru a supraviețui acelei călătorii,
‪de câtă hrană era nevoie ‪pentru minimul de aport nutritiv?
‪Se pare că era ceva numit „sos bălos”
‪Numele e respingător.
‪Era făcut din făină, ‪ulei de palmier și piper.
‪Există descrieri diferite ale acestuia.
‪Singura putere pe care o aveau sclavii ‪era puterea de a refuza.
‪Exact!
‪Așa că, uneori, puteau să refuze
‪să nu mănânce și să închidă gura.
‪Și au inventat o unealtă diabolică.
‪Se numea ‪speculum oris,
‪ca să fie hrăniți cu forța.
‪Oamenii se împotriveau.
‪Tot ce puteau face ‪era să se împotrivească.
‪Îmi place noțiunea aceasta…
‪că refuzau mâncarea
‪și era o cale de a recupera puterea.
‪- Puterea refuzului. ‪- Da.
‪- Puterea de a refuza să mănânci. ‪- Da.
‪Și asta ai și tu în măduva oaselor.
‪Așa e.
‪Cum te simți în locul ăsta?
‪Mi-ai spus că nu contează cât citești ‪sau cât de mult te documentezi,
‪încât să te ajute să înțelegi ‪cum a fost călătoria aceea,
‪mergând pe aceste drumuri de zgură roșie…
‪al căror praf roșu îl recunosc
‪de la zgura roșie din Georgia ‪pe care o celebrăm.
‪Și când vorbim ‪despre călătoria de nedescris…
‪o mare parte din poveste
‪sunt detaliile groaznice ‪pe care tocmai mi le-ai oferit.
‪Dar ultima parte a poveștii,
‪pentru mine, în acest moment, ‪e cea pe care aleg să mă concentrez.
‪Și asta e povestea rezistenței noastre.
‪Și astfel…
‪faptul că sunt aici…
‪E prima dată în viața mea ‪când am reușit să mă întâlnesc cu ei.
‪Și mă bucur că le pot mulțumi.
‪Și mă bucur că, în sfârșit,
‪îi pot lua acasă cu mine.
‪Bine.
‪Și acum se întorc acasă.
‪Vor veni acasă.
‪Vor veni acasă. Hai, dragule!
‪Hai, dragule! Vino!
‪Vino!
‪- E în regulă. ‪- Bine.
‪E în regulă.
‪- Fruntea sus! ‪- Bine.
‪Fruntea sus!
‪- Mulțumesc! ‪- Nu te încălța.
‪Mulțumesc!
‪Ai reușit, dragule. Descarcă-te!
‪Rezistă!
‪Respiră.
‪S-au vărsat multe lacrimi aici.
‪Peste un milion de oameni au fost obligați ‪să treacă prin aceste porți,
‪părăsindu-și casele pe vecie.
‪Dar au plecat înarmați ‪cu rezistență și curaj.
‪Și de-a lungul acestui ocean…
‪și a locului pe care-l numesc acasă,
‪priceperea și inovația lor ‪aveau să transforme bucătăria americană.
‪Subtitrarea: Alexandra Simona Pandelică