Advarsel.
Følgende episode indeholder scener med ekstrem idioti,
offentlig vandladning og tilsvining.
Ses på eget ansvar.
Fortsæt, band!
Lad os få gang i festen!
Vi skal more os!
Pis, de dækker alle for munden.
Det må de ikke. Serieovertrædere.
Det var ikke mig!
Man siger det tusindvis af gange.
Jeg vil ikke ud endnu.
Ryger jeg, bliver jeg så gal.
Så...
- Grinede jeg? - Bare rolig.
Der gives ikke et gult kort.
Det røde?
- Så ville jeg ikke sige "bare rolig." - Okay.
Der var en overtrædelse.
Faktisk to.
- Følg nu med på den skide skærm. - Åh gud.
- Jeg skal tisse. Tager det lang tid? - Sikkert.
GENAFSPILNING
- Fandens! - Fortsæt, band!
Det var tæt på.
- Hånd over munden. - Du dækker munden.
Når man ikke vil grine, dækker man munden.
Jeg fortjente det.
Jeg fortjente det, det gør Mae også.
Det er snyd. Men ikke et gult kort.
Udvisning til jer begge.
Til vores straffeboks.
Jeg vidste det!
Jeg vidste, der var et twist.
Selvfølgelig er der en ishockeyreference.
I får en tominutters udvisning. I skal sidde der,
mens de andre gør, hvad de vil.
- Ja! - Vent.
For at få dem til at grine!
- Åh! - I får det svært.
Nemlig.
Når jeg trykker på knappen, starter spillet igen.
- Åh nej. - Åh nej.
Vi er tilbage.
STRAFFEBOKS
Har I hørt om Asiens nyeste milliardær? Han hedder Ca Ching.
Jeg skulle sende et billede af mit nøgne bryst til en fyr.
Det var som slemme børn.
Den ene så frem, den anden tilbage.
Det er skræmmende.
Jeg har tårer i øjnene. Jeg sveder i håndfladerne.
Til sidst måtte jeg ringe og sige: "Jeg må sende dem en ad gangen."
En ad gangen.
Det var min krop, der reagerede på et ekstremt forsøg på ikke at grine.
Jeg kan ikke forklare den fysiske følelse. Ulideligt.
Det var kaotisk. Mine vittigheder blev forhastede.
Hvem tror I, navngav Red Delicious-æblet?
Han har kun delvist ret. Satans melet!
Det er et madæble.
Mae Martin kæmper. Hun er tæt på.
Det er svært.
Det er som at være i komedieudgaven af 300.
Jeg lukkede alt ude.
Kalium. Meget vigtigt.
Jeg tror, jeg er på svampe.
Ja, jeg er på svampe lige nu. Jeg er i skoven.
Gode vibrationer.
"Du kan ikke klare sandheden!"
Du kan ikke klare frugten!
Og så er man tilbage, og jeg er ikke på svampe.
- Jeg glemte min Johnny Carson-paryk. - Ja.
Derfor grinede I ikke.
Se selv.
Er det ikke sjovt?
Jeg vidste, Tom ville ramme plet, så jeg ville ikke se på ham.
Men hans bevægelser. Lyden af hans stemme.
Er min paryk ikke sjov?
Prøv at være så tæt på Tom Green og ikke grine.
Det er noget særligt.
Jeg tror ikke, jeg smilede.
Tid til at være skurken.
Jeg ved ikke, hvad der skete.
Nå, venner.
Tv'et tager sig af det hårde arbejde.
Mae, du bør følge med.
Jeg ved godt, hvad du mener.
LATTERALARM!
Er min paryk ikke sjov?
Er den ikke sjov?
Jeg grinede.
- Ja, okay. - Gult kort. Beklager.
Fair nok. Ja.
Et fair gult kort.
Pas hellere på.
Vær forsigtige, unger.
Ja! Kom nu!
Mae får også det gule kort.
Griner de igen, ryger de ud.
Start!
Da jeg var i straffeboksen,
havde jeg en eksistentiel krise.
Hvad er komedie?
Hvad er livet?
Hvem er jeg?
Hvorfor er vi her på Jorden?
Hvad er vores formål?
Jeg er ikke sikker nogen steder.
Jeg er ikke i sikkerhed her.
Jeg er ked af det, Mae Martin-fans,
men forbered jer på en skuffelse.
Kan I ikke lide mine strømpebukser?
Jeg troede, alle ville spille en karakter og gøre forsøget.
Er brysterne ægte?
Brysterne er ægte.
Producer: Hvad synes du om Carolines look?
Det ved jeg ikke.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Hvad mener du?
Hvordan ville du beskrive det? Hvad mener du?
Jeg er klædt som en karakter, og alle andre har normalt tøj på.
Ja. Det er lidt forvirrende.
Vi er alle canadiere, så vi er for høflige til at...
"Hvad fanden har du på?"
Hvornår har du sidst skidt i bukserne?
Sidste år.
- Så for nyligt. - Jeg var på vej hjem fra et marked.
Vi var på vej hjem i bil, og tre gader fra vores hus
ramte vi et bump, og jeg sked i bukserne.
- Forfærdeligt. - Jeg sagde: "Jeg holder foran huset.
"Bare gå ind, så parkerer jeg."
- Det er allerede sket. - Jeg kan ikke suge det ind igen.
Man ved det, når Jon er tæt på.
Han lyder bare bekræftende.
Det var hans teknik til at skjule latteren.
Første gang, jeg sked i bukserne som voksen, var jeg hammerlam.
- Meget fuld. - Selvfølgelig.
- Der er sådan, det skal ske. - Måske lidt...
Jeg fejlbedømte en prut.
Hav ikke tillid til en prut.
Nej...
Klogere ord er aldrig blevet sagt.
God snak.
Så mange vittigheder om lort er bekymrende.
Gå til læge, Trevor.
Der er gået en time.
Godt klaret.
Fængslende tv.
Kan du jonglere?
- Nej, det kan du ikke. Godt svar. - Godt.
En komiker har fortalt mig, man skal kunne jonglere i branchen.
Ja.
Fortæller I en joke, når I går igennem tolden?
Man siger, man er komiker...
De er klar til at grine.
Hvad siger du?
Jeg er halv italiener. Desværre er det den behårede halvdel.
Det eneste, jeg har arvet fra min far, er hans øjenbryn. I ental.
Vokser jeg ikke øjenbryn hvert andet døgn, vokser det ind i min hårgrænse.
Jeg kan nemt få pandehår.
Når de vil høre en vittighed i tolden, siger jeg:
"Smid mig i en celle."
Fair nok. Vittigheder er mit arbejde.
Det er vel ikke dine brystvorter?
Har du en vittighed?
Jeg faldt engang ind i en symaskine. Jeg måtte sys.
Det var pissedumt...
Det er ikke sjovt.
Jeg smækker dig én.
Jeg griner meget, men jeg vidste ikke, at jeg griner konstant.
Og alle er sjove.
Det er svært at holde masken.
Jeg er i knibe.
En mand siger til lægen: "Min kone er ved at blive døv."
Han siger: "Der er en nem test. Du tager hjem..."
Hvad sker der?
- Hvad sker der? - Får du en orgasme?
Mae har næsten smilet mange gange.
Mae er ved at knække igen.
Forbundet med systemet.
Jeg har en iPad med lydeffekter, som kunne blive et hit.
Men den fejlede.
- Hårdt publikum. - Hårdt publikum.
- Er den tændt? - Ja.
Havde du en pointe?
Nej.
- Skal jeg prøve igen? - Ja.
Åh gud.
Caroline Rhea, giv den hele armen.
- Vi bør rotte os sammen... - Mod hvem?
- Glem det. - Ingen.
Du skal ikke tale ind i mikrofonen, når du laver en ond plan.
Jeg er midt i en joke!
Den om den døve?
Hører jeg ikke slutningen...
- Jeg vil høre slutningen. - Jeg prøvede!
- Han siger til konen: "Skat..." Stop! - Vent.
- Hvad var der galt med hende? - Døv.
Okay.
- Han siger: "Hvad skal vi have at spise?" - Hvem gav det råd?
Det her hjælper ikke.
Kender jeg ikke baggrunden, forstår jeg ikke vitsen.
Dave Foley er skide forstyrrende.
Jeg prøvede at fortælle min joke igen, så de ville grine.
Det virker ikke.
Åh gud.
En mand tager til lægen, fordi hans kone er døv.
Nemlig.
Han siger: "Tal til hende, indtil du ved, hvor døv hun er."
"Skat, hvad skal vi have at spise?" Intet svar. Han går tre meter tættere på.
"Det dufter dejligt. Hvad skal vi have at spise?" Intet svar.
Han går lidt i panik. Går tættere på og råber:
"Skat, jeg er så sulten!"
Intet. Han går helt hen til hende:
"Skat, hvad skal vi have at spise?"
Hun siger: "For femte gang: kylling!"
Så han var den døve.
Okay. - Ikke sjovt.
Okay.
Jeg ved ikke, om det går godt eller skidt, men det må ikke stoppe.
Det er som et Twilight Zone- afsnit.
Ikke et godt ét.
Det virker som mit sidste forhold.
Ingen latter eller smil. Ingen glæde.
At vente på at nogen dør, så man får pengene.
Hallo?
- Hvordan går det derinde? - Åh, mand.
Jeg er gennemblødt af sved.
Det kan jeg sgu se. Du har været lige på grænsen.
Ja. Jeg havde tårer i øjnene.
Må jeg få min mad?
- Det ordner jeg lige. - Tak.
- Vi ses. Farvel. - Farveller.
Jeg har en masse ikonisk britisk mad, der er helt afskyeligt.
Som et skotsk æg med chokolade og kallun.
Jeg er meget anspændt.
Jeg er bange.
- Er I sultne? - Ja.
Endelig et trylleshow.
I ved, jeg bor i England.
- Ja. - Ja.
- Jeg har noget med fra England. - Fedt.
Det er næsten frokosttid, så... Okay.
Blodpølseis til dig, Tom.
- Er den ægte? - I guder.
- Mange tak. - For satan.
- Det er alt for meget. - Er den ægte?
- Det er alt for meget. - Det er frossen blodpølse.
- Blodpølseis. - Nærmere diarréis.
Lugter som sårskorpe.
Åh gud.
- Sconehenge? - Fantastisk.
Sconehenge! Jeg elsker ordspil.
- Sjovt. - Sconehenge.
- Det hele er ordspil... - Jeg elsker det!
- Jeg ville grine, hvis jeg måtte. - Tak, Deb.
- En Sconehenge? - Vent. Fordi den ligner.
- Ja. - Ja.
Det er et ordspil.
Ja. Den ligner. Du ændrede et bogstav. Jeg er med.
Mae mistede grebet.
Luften gik af ballonen, da de fandt vognen frem.
At se en komiker miste grebet får mig til at grine.
Ærtemossmoothie? Vil du smage?
- Ærtemossmoothie? - Til dig.
- Jeg kaster op af princip. - Tak.
Det er hylende morsomt.
Det triste ved britisk mad var,
at ordspil ikke får de folk til at grine.
Det er svært at holde troen og selvtilliden,
når ens heltes ansigter er helt blanke.
Det vil hjemsøge mig for evigt.
- Det er faktisk ret godt. - Hvad er det?
- Buckingham Fallos? - Hvad er det? Buckingham Fallos!
Jeg bliver den næste.
Det er øjenkontakt, jeg ikke kan.
Du bør ikke stå med åben mund.
Caroline og Mae, meget højpandede
og begge tæt på at bryde ud i latter.
Det gik godt.
Hvordan ved du det?
Vi har et toilet.
Intet back-up-toiletpapir.
Det bliver et problem.
Jeg er taknemmelig for min svage blære.
Så bliver det i bruseren.
Hvis nogle af seerne har mødt nogen over 50...
Vi tisser meget mere end jer.
Ved nogen, hvornår kustoderne går på toilettet?
Nej.
Det er ved at blive et Coachella-lokum.
Han er kommet ud af badeværelset.
Stort tandsmil.
Jeg ved ikke.
Houston, vi har et grin!
Åh nej.
Okay. I begyndelsen af 80'erne
eliminerede Saddam Hussein alle de illoyale fra Ba'ath-partiet.
Der sad de alle og svedte,
mens han trak dem ud af publikum én efter én.
Ingen vidste, om de ville blive den næste,
for Saddam var gal. Se med.
Sjov introduktion.
Ved nogen, hvornår kustoderne går på toilettet?
Nej.
Det er ved at blive et Coachella-lokum.
Han er kommet ud af badeværelset.
Ja.
Du grinede, Dave! Du kender reglerne.
Det udløser et gult kort. Du har én overtrædelse.
Okay.
Jeg vidste ikke, hvordan jeg skulle ramme Dave.
Men han gjorde det selv.
Pokkers!
Sikke en lettelse.
Godt klaret.
Kom så!
Dave Foley fik det gule kort.
Nu er fire komikere på grænsen til at få sparket.
- Vi skal bruge en kost. - Ja, vi skal bruge en kost.
Vær forsigtig.
Hvordan har du det?
Det ved jeg ikke.
Jeg er vel okay.
Hvad er det?
- Noget sker. - Der sker noget.
Hvad fanden?
For satan! NHL-stjernen P.K. Subban er her.
Hvad sker der?
P.K. kommer ind, for hvem er sjovere end en hockeyspiller?
Tag jer ikke af mig.
Pernell-Karl Subban, damer og herrer.
Den eneste 76'er. Min eneste ene.
Velkommen til flokken.
P.K. er her. Hvad fanden?
- Hænger du bare ud? - Jeg hænger bare ud.
Syret slag.
Han er atlet. Se, hvordan de samler sig. Sødt.
- Rart at møde dig. - Jon Lajoie!
- Nej, det er Jon Lajoie. - Bare spil med.
- Jeg er Jon. Ja. - Ja.
Jon Lajoie.
Hej.
Hej. Dave Foley. Åh gud.
Tak. Jeg er blevet ældre.
- Jeg kan lide din skjorte. - Tak.
Ikke rigtig, men den er udmærket.
Udmærket er fint.
Hvad sker der?
Hvor er badeværelset?
Gør det hvor som helst. Det har jeg gjort.
- Jeg skal tisse. - Okay.
Pludselig skal han på toilettet.
Jeg sagde, han kan gøre det i køleskabet.
Han valgte flasken.
- Ja. - Jeg skal tisse.
- Okay. - Jeg skal tisse, så...
- Okay. - Vent.
Okay.
Hvad fanden laver du?
Åh gud.
P.K. tisser i en flaske.
Intet usædvanligt.
Det går hurtigt.
Underligt valg, men han tisser dog kun.
Tisser P.K. Subban virkelig i en flaske?
- Ja. - Beklager.
Jeg har lidt sceneskræk.
Forfærdeligt. Og jeg er der ikke engang.
Jeg har ikke mine briller på.
P.K. Subban ender i Hall of Fame en dag.
Men P.K. Subban får ingen til at grine med sin bare røv.
Undskyld. Falsk alarm.
Du har en god røv.
Hvis jeg viede mit liv til at være i form,
ville jeg også have en god røv.
P.K., hvis vi skal grine ad din røv, må du stoppe med at træne.
- Okay. Rart at møde jer. - Tak. Godt at se dig!
Vil du ikke give hånd? Okay. Jeg forstår.
- Farvel. - Det bør du nok gøre.
- Tak for din tid. - Okay.
Var det ikke et familieprogram?
Jay.
Hvordan går det?
- Godt at se dig. - I lige måde.
- Hvor fedt! - Fuck!
Det havde de ikke forventet.
Det var en stor overraskelse.
Fik I et godt billede af min røv? Så I min røv?
Det gjorde hele Canada.
Fedt. Jeg smutter.
Okay. Behold bukserne på.
Vi kæmper for fantastiske sager.
Kan jeg bruge det i showet?
Måske vil de her billeder virker.
Hvem er ungen med penisarme?
Det er Pete.
Han fandt sin mors dildo i en skuffe.
Dildoens væsker løb ned i hans sår,
og hans arme blev til kæmpe dildoer.
Jeg deltager for Pete og børn med dildoarme.
Ja, han har dildoer.
Når de kommer på uni, elsker folk dem. Før det, stigmatiseres de.
Jeg ville hellere tro på, at han blev født med pikarme,
end at han endte med pikarme.
Det er det overraskende.
Hvis du er villig til at forlade spillet,
så lad barnet med dildoarme få en chance.
Jeg elsker børn med pikarme.
Ja.
Dildoarmene gør det hver gang.
Er du okay?
Jeg holder ud.
Laver du grillet ostesandwich?
Ja. Vil du have en?
Ja tak.
- Laver du grillet ostesandwich? - Vil du have en?
- Ja tak. - Ja.
Er der rester af én testikel i sandwichen?
Nej. Jeg har kun én tilbage. Den skal ikke bruges i den.
Jøsses.
- Har du én testikel? - Ja. Jeg har haft kræft?
- Har du? - Det er fra kræft!
Det er klamt, hvor lækker, jeg synes, Tom Green er.
Det forstår jeg godt. Jeg kan lide looket.
- Han er skøn. - Langt hår, skæg. Høj, sær.
Alt er da godt.
Det er en rigtig lækker grillet ostesandwich.
Tom Green er lækker.
Han er subtil, morsom, genial.
Det var uventet.
Hvem vil have én, der er kedelig og normal?
Den ene testikel hjælper.
Jeg har ikke brug for meget dernede. Hvad testikler angår.
- Hvordan ville nogen vide det? - Ingen ved det.
- Bor de ikke i samme køjeseng? - Det troede jeg, de gjorde. Gør de ikke?
Vi lyttede ikke i gymnastiktimen.
Og han laver mad?
Jeg vil spise, før jeg ryger.
- Grillet ostesandwich? - Tak.
- Grillet ostesandwich? - Ja tak. Den er varm.
Tag tallerkenen.
Jeg tænkte, folk var sultne. Det er en lækker ostesandwich.
En lækker ostesandwich.
Er den ikke lækker?
Er det ikke en lækker ostesandwich?
Tom Green. Han tilføjer stavelser til ord.
"Lækre ostesandwicher."
Er det ikke en lækker ostesandwich?
Og gentagelsen.
Åh gud.
En lækker ostesandwich.
Ja.
Tak.
Det er et spil, målet er at få folk til at grine,
og jeg så, jeg havde fremskridt.
Når jeg sagde "lækker ostesandwich",
gik jeg hårdt til Mae
ved at sige "lækre ostesandwicher."
Mae.
Fortæl alle, hvordan min lækre ostesandwich var.
Mae har smagt dem.
Jeg har lavet lækre ostesandwich.
- De er lækre. - Mae fik en. Ikke, Mae?
Mae fik en lækker ostesandwich.
Sig det igen. Det virker. Joken virker.
Mae kan lide mine ostesandwicher.
- Er det lækre ostesandwicher? - De er lækre.
De er lavet af lækker ost. Det er lækre ostesandwicher.
Mae, det er ikke sjovt, og du har det fint.
Tænk på forfærdelige ting.
Jeg vil lave mere.
Mae, jeg laver noget mere.
- Nej. Du skal stoppe. - Skal jeg stoppe med at lave dem?
Jeg spiser gerne en lækker ostesandwich.
Åh nej.
Vil du have en lækker ostesandwich?
Jeg vil gerne have en ostesandwich.
Rigtig godt pokerfjæs, Mae Martin.
- Vil du høre noget sjovt? - Hvad?
Da jeg var med i...
- Sabrina? - Da jeg var med i Sabrina.
- De fik lavet et puslespil af os. - For fanden.
Min dobbelthage var en separat del af puslespillet.
Åh gud. Hold kæft.
Pis. Jeg grinede næsten.
Åh gud. Du er for meget.
Du er for meget.
Miss Caroline er så sjov.
Hun ser dig i øjnene
og prøver at finde ud af, hvad der får dig til at grine.
Hun brugte sin magi på mig.
Hvad med den?
Åh nej.
Caroline går til den. Det kan være ovre med Brandon.
Vil det få Mae til at flippe ud?
Flippe ud?
- Hvis jeg går ind... - Ja.
Åh gud.
Hvad skete der?
Bliver det et gult eller rødt kort?
De vækkede bandet.
Det dufter af grillet ost.
Følg nu bare med på den skide skærm.
LATTERALARM!
Hvad med den?
GENAFSPILNING
Vil det få Mae til at flippe ud?
Flippe ud?
-Hvis jeg går ind... - Ja.
Det, mine damer og herrer...
- Jeg er ude! - ...er det første røde kort.
Jeg er så rasende!
At jeg sagde "ha," har sendt mig ud!
Åh gud.
Det er...
Jeg skal sidde med Jay, så det er fint!
...en hæderlig måde at ryge på.
Ja. Jeg grinede ad min egen joke.
- Det har været en fornøjelse. - Mine damer og herrer...
Caroline!
- Mange tak. - Så fantastisk.
Farvel, Caroline.
Farvel, alle sammen!
- Farvel! - Farvel! Vær stærk, Deb.
- Hvordan føles det? - Gudskelov!
- Gudskelov. - Nogen skal være den første.
- Kom, og sæt dig med mig. - Får jeg en særlig stol?
Det er okay. Jeg havde brug for noget andet at fortryde. Derfor var jeg med.
Caroline blev elimineret først.
Hendes trøstepræmie? Mig!
Velkommen.
Du klokkede i det.
Ja, for kvinder er generøse,
mens mænd nægter at grine.
Det emne holder jeg mig fra.
Det passer!
- Giver du grønt lys? - Hvad?
Tryk på den grønne knap.
- Vi er tilbage. - Tilbage.
Nu starter vi. Skal vi spille blues?
Det var et spørgsmål om tid, før det blev til hippie-jam.
Hør den sang, Mae og jeg har skrevet.
Den lyder sådan her.
Lækre ostesandwicher
Så altså samme tema.
Lækre ostesandwicher
Jeg kan lide...
Deb bliver den næste.
...lækre ostesandwicher
Lækre
Ostesandwicher
Jeg kan lide dem
Mae.
Ostesandwicher
Jeg kan lide lækre ostesandwicher
De er gode.
Jeg kan lide lækre ostesandwicher
En masse fjogede mennesker.
Jeg kan lide lækre ostesandwicher
Der blev grinet.
Sandwicher
Ja.
Hvad?
Min guitar var ikke stemt.
De falder som fluer!
Hej, Jay!
Nogen grinede. Du er sgu ude!
NÆSTE GANG
-Åh gud, nu sker det. - Tænk triste tanker.
Jeg holdt kun masken, fordi jeg bed mig i læben.
Rør din krop. Bum!
Ja.
- Du har måske fundet min kryptonit. - Endnu en!
Gul eller rød?
En af jer holdt ikke masken, men vi fandt den igen.
Undskyld mig.
Tekster af: Christian Vinther
Kreativ supervisor Lotte Udsen