Varování.
Následující epizoda obsahuje extrémně idiotské scény,
močení na veřejnosti a vulgarismy.
Nevhodné pro děti.
KDO SE SMĚJE NAPOSLED
No tak, jedeme dál, kapelo!
Roztočíme to tady!
Trochu se pobavíme!
Sakra, zakrývají si ústa zleva, zprava a uprostřed.
To nemůžou! Sérioví delikventi.
To nejsem já!
Řeknete jim to jednou, řeknete jim to tisíckrát.
Ještě nemůžu vyletět.
Jestli jsem vypadla, tak se naštvu.
Takže...
- Smála jsem se? - Bez obav.
Neudělím žádnou žlutou kartu.
A červenou?
- Ne. To bych neřekl „Bez obav“. - Dobře.
Došlo k přestupku.
Vlastně ke dvěma.
- Sledujte prostě tu televizi. - Panebože.
- Musím čurat. Bude to rychle? - Pravděpodobně.
IHNED PŘEHRÁT
- Sakra! - No tak, jedeme dál, kapelo!
To bylo těsné.
- Ruka přes ústa. - Zakrýval sis pusu.
Když se snažíte nesmát, zakryjete si pusu.
Takže mi to patřilo.
Patřilo mi to a Mae taky.
To je podvádění. Ale ne žlutá karta.
Dvě trestné minuty, oba...
na naší... trestné lavici.
Já to věděl!
Věděl jsem, že přijde nějaký zvrat.
Samozřejmě musí souviset s hokejem.
Oba si tam odsedíte dvě minuty
a ostatní se do vás můžou po libosti trefovat.
- Jupí! - Počkat.
Pokud jde o komiku!
- Ach jo. - Máte problém!
Jo, přesně.
Tak jo. Jakmile zmáčknu tlačítko, hra pokračuje.
- Ale ne. - Ale ne.
A jsme zpátky.
TRESTNÁ LAVICE
Slyšeli jste o nejnovějším asijském miliardáři? Jmenuje se Cink Cink.
Ten chlap mě požádal o fotku mých nahých prsou.
Byly jak nevychované děti.
Jedno se dívalo dopředu, druhé dozadu.
Bylo to strašné.
Měla jsem slzy v očích. Potily se mi dlaně.
Nakonec jsem mu musela zavolat a říct: „Musím je poslat jedno po druhém.“
Jedno po druhém.
Myslím, že tím mé tělo reagovalo na extrémní úsilí, abych se nesmála.
Nedokážu popsat ten fyzický pocit. Mučivý.
Bylo to chaotické. Dělala jsem vtipy, ale byly uspěchané.
Kdo podle vás pojmenoval jablko Red Delicious?
Protože je to pravda jen napůl. Je strašně moučné!
Není to jablko k jídlu, ale na koláče.
Mae Martinová se drží zuby nehty. Jen tak tak.
Je to těžké.
Jako byste byli v komediální verzi filmu 300.
Byl jsem trochu mimo.
Draslík. Velmi důležitý.
Já jsem snad na houbičkách.
Jo, je to tak. Jsem v lese.
Dobré vibrace.
„Neuneseš pravdu!“
Neuneseš dardu!
A pak jste zpátky, a nejste na houbách.
- Zapomněl jsem paruku Johnnyho Carsona. - Jo.
Proto se těm vtipům nikdo nesmál.
Vidíte?
Není to legrační?
Věděla jsem, že si ji Tom vezme, tak jsem se snažila na něj nedívat.
Už jen to, jak se pohybuje. Zvuk jeho hlasu.
Není má paruka legrační?
Ach jo. Zkuste být tak blízko Tomu Greenovi a nesmát se.
To je rozhodně něco.
Nemyslím, že jsem se usmál.
Je načase být ten zlý.
Nejsem si jistý, co se stalo.
Tak jo. Dobrá.
Televize nám to odhalí.
Mae, ty asi budeš chtít vidět tohle.
Myslím, že vím, o kterém okamžiku mluvíš.
POZOR, SMÍCH!
Není má paruka legrační?
Není legrační?
Smála jsem se.
- Jo, dobře. - To je žlutá. Je mi líto.
To je fér. Jo.
Je to férová žlutá.
Moc si nelibujte.
Radši si dávejte pozor.
Jo! No tak!
Mae se připojí k Debře a Caroline, všechny mají žlutou.
Ještě se jedna z nich pousměje, a vyletí.
Útok!
Na té trestné lavici jsem měla
něco jako existenciální krizi.
Co je komedie?
Co je život?
Kdo jsem já?
Proč vůbec tady na Zemi jsme?
Za jakým účelem? Víte, jak to myslím?
Nikde nejsem v bezpečí.
Nejsem v bezpečí tady.
Nerad to říkám, ale fanoušci Mae Martinové,
připravte se na zklamání.
To nikdo neocení, že vidí moje punčocháče?
Myslela jsem, že zůstaneme v roli a uděláme nějaký pokus.
Ale ta prsa jsou pravá, ne?
Ta prsa jsou pravá.
Producent: Co soudíte o Carolinině vzhledu?
Já nevím, nejsem ten, kdo by opravdu nějak...
Ani bych nevěděl, co říct. Co tím myslíte?
Jak byste to popsal? Nevím jistě, na co míříte.
Jsem plně oblečená pro roli, ostatní mají běžné oblečení.
Správně. Je to trochu matoucí.
Jako Kanaďané jsme všichni příliš zdvořilí, abychom řekli:
„Co to máš proboha na sobě?“
Kdy ses naposled pokadil?
Loni.
- To je nedávno. - Vracel jsem se z farmářského trhu.
Jeli jsme domů, tři bloky od našeho domu
jsme zahnuli za roh, narazili na bouli, a já se podělal.
- Hrůza. - Řekl jsem: „Zastavím před domem.
„Ty běž dovnitř. Já zaparkuju auto.“
- Už bylo pozdě. - Nedá se to vcucnout zpátky.
Poznáte, když málem dostanete Jona.
Začne s vámi slyšitelně souhlasit.
To byla jeho technika, jak maskovat smích, prostě...
Když jsem se jako dospělý poprvé pokadil, byl jsem namol.
- Totálně ztřískaný. - No jasně.
- V tom stavu se to stává. - Nejspíš jsem trochu...
Špatně jsem odhadl prd.
Na prdy moc nespoléhej.
Ne...
Nic moudřejšího nikdo nikdy neřekl.
Dobrá řeč, kámo. Dobrá...
Upřímně, tolik fekálních vtipů je důvod k obavám.
Nech se vyšetřit, Trevore.
Tak už jsme zvládli hodinu.
Výborně, všichni.
Poutavá televize.
Umíš žonglovat? Umíš?
- Neumíš. Dobrá odpověď. - To je dobrý.
Jeden komik mi řekl, že pokud neumím žonglovat, v téhle branži neobstojím.
Totéž.
Máte nějaký vtip, který říkáte, když procházíte celnicí,
řeknete, že jste komik...
Jsou připraveni se smát.
Co jim říkáš?
Jsem Italka jen napůl. Bohužel jen z té chlupaté poloviny.
Jediné, co jsem po otci zdědila, je zvláštní obočí.
Kdybych ho každých 48 hodin nedepilovala, zarostlo by mi do vlasů.
V tu ránu bych měla ofinu.
Když mě celníci žádají o vtip, říkám: „A co tohle?
„Proč mě nehodíte do zadržovací cely?“
Férová hra. Živím se vtipy.
Doufám, že to nejsou tvoje bradavky.
Máš vtip, o který se můžeš podělit?
Jednou jsem spadl do stroje na čalounění. Jsem komplet vyfutrovaný.
To bylo hloupé, sakra...
Poslouchej, to není vtipné.
Já tě praštím.
Jsem smíšek, ale neuvědomila jsem si, jak moc se pořád směju.
A všichni jsou vtipní.
Je těžké udržet vážnou tvář.
Mám problém.
Přijde chlap k doktorovi a říká: „Je mi hrozně. Má žena začíná hluchnout.“
Doktor povídá: „Na to je jednoduchý test. Jděte domů...“
Co to bylo?
- Co je to teď? - To jsi ty, když máš orgasmus?
Mae se mockrát málem usmála.
Zase má smích na krajíčku.
Napojila se na místní systém.
Myslela jsem, že můj iPad se zvukovými efekty bude fakt pecka.
A on prostě vybouchl.
- Těžký oříšek. - Těžký oříšek.
- Je tohle zapnutý? - Jo.
Mělas pro tohle pointu?
Neměla.
- Mám to udělat znovu? - Myslím, že ano.
Panebože.
S Caroline Rheaovou se můžete snažit, jak chcete.
- Chtěla bych se spojit s... - S kým by ses chtěla spojit?
- Ne, to nic. - S nikým.
Možná bys při osnování ďábelského plánu neměla mluvit do mikrofonu.
Jsem uprostřed vtipu!
Pořád říkáš ten hluchý?
Jestli mi neřekneš konec...
- Chci slyšet konec. - Snažila jsem se!
- Říká své ženě: „Zlato...“ Přestaň! - Počkej chvilku.
- Zapomněl jsem, co s ní bylo. - Hluchla.
Dobře.
- Říká: „Zlato, co je k večeři?“ - Kdo mu to poradil?
Tohle nepomůže.
Pokud neznám situaci, nepochopím ten vtip.
Dave Foley, všeobecný potížista.
CAROLINE RHEAOVÁ
Snažila jsem se znovu říct svůj vtip, abych je dostala.
Nefunguje to.
Panebože.
Chlap jde k doktorovi, protože jeho žena hluchne.
Přesně tak.
Doktor říká: „Mluvte s ní, dokud nezjistíte, jak moc je hluchá.“
Přijde domů a říká: „Co je k večeři, zlato?“ Žádná odpověď. Jde k ní blíž.
„Něco tu hezky voní. Co je k večeři?“ Žádná odpověď.
Trochu zpanikaří. Jde ještě blíž. Zakřičí:
„Zlato, mám hrozný hlad!“
Nic. Postaví se přímo před ni a říká:
„Zlato, co je k večeři?“
A ona na to: „Popáté, kuře!“
Takže hluchý byl on.
- Tak jo. - To není legrační.
Dobře.
Neumím říct, jestli to jde dobře, nebo ne, ale doufám, že to nepřestane.
Je to jako epizoda z Twilight Zone.
Ne jedna z těch nejlepších.
Je to jako rekonstrukce. mého posledního vztahu.
Žádný smích, žádný úsměv. Žádná radost.
Čekání, až někdo zemře, abyste zdědili peníze.
Haló?
- Jak to tam jde? - Ach jo.
Víš, potím se. Jsem promočená potem.
Jo, to vidím. Stačilo málo.
Já vím. Měla jsem slzy v očích.
Mohla bych dostat své jídlo?
- Pokusím se to zařídit. - Díky.
- Nashle později. Sbohem. - Čau.
Mám všechny ty kultovní britské potraviny, které jsou naprosto odporné.
Jako je čokoláda pokrytá skotským vejcem a dršťky.
Jsem neuvěřitelně napjatá.
Bojím se.
- Máte hlad? - Jo.
Konečně kouzelnické číslo.
Víte, že žiju v Anglii?
- Jo. - Jo.
- Tak jsem přivezla něco anglického. - Milé.
Je skoro oběd, takže... Dobře.
Přímo pro tebe je tu jelítkový nanuk, Tome.
- To je opravdové? - Bože.
- Mockrát děkuju. - Kristepane.
- Tos neměla. Ne, vážně. - Je to opravdové?
- Ne, vážně. Tos neměla. - Je to fakt mražené jelito.
- Jelítkové lízátko. - Vypadají jako z průjmu.
Smrdí to jako strup.
Panebože.
- Sconehenge? - Skvělé. To je skvělé.
Sconehenge! Miluju slovní hříčky!
- Legrační. - Sconehenge.
- Celé je to slovní hříčka, tak... - Líbí se mi to!
- Smála bych se, kdybych směla. - Díky, Deb.
- Ochutnáš Sconehenge? - Počkat, fakt to tak vypadá.
- Jo. - Jo.
Je to slovní hříčka.
Správně. Vypadá to tak. Změnilas pár písmen. Chápu.
Tomu, co Mae dělá, se v komediální branži říká někoho nachytat.
Viděli jste, jak jim mizí vítr z plachet, když přivezli ten vozík.
Když vidím komika, který je úplně vedle, musím se smát.
Kašovité hrachové smoothie? Dáš si?
- Kašovité hrachové smoothie? - A ty, Dave?
- Budu zvracet už jen z principu. - Děkuju.
Tohle je vážně smrtící.
Myslím, že na tom britském jídle bylo deprimující
vědět, že je slovní hříčka nerozesměje.
Je těžké udržet si víru a sebedůvěru,
když vidíte, jak jsou tváře vašich hrdinů zcela bez výrazu.
To mě bude strašit navždy.
- Tohle je vlastně docela dobré. - Co je to?
- Buckinghamský falus? - Co je tohle? Buckinghamský falus!
Příště půjdu já, je mi to jasné.
Oční kontakt zvládám ze všeho nejmíň.
Neměla bys před tím stát s otevřenou pusou. Chci říct...
Caroline a Mae, velmi intelektuální,
a obě balancují na pokraji smíchu.
No, šlo to opravdu dobře.
Jak to vůbec poznáš? Jak to poznáš?
Máme tu záchod.
Žádný toaletní papír do zásoby.
To bude problém.
Právě teď jsem vděčný za svůj slabý močový měchýř
Ale ne! Dobře, tak to bude sprcha.
Pokud jste vy, kdo sledujete tu show, potkali někoho nad 50,
víte, že močíme mnohem víc než vy.
Ví někdo, kdy ten záchod přijdou uklidit?
Já ne.
Už se začíná měnit na kadibudku na nějakém festivalu.
Právě přišel ze záchoda.
To je velký, zubící se úsměv.
Já nevím.
Houstone, máme tu smích!
Ach jo.
Dobrá. Na začátku osmdesátých let
čistil Saddám Husajn stranu Ba'ath od všech, které považoval za neloajální.
Všichni tam seděli a potili se,
jak je jednoho po druhém vytahoval z publika.
Nevěděli, jestli příště neřekne jejich jméno,
protože Saddám byl blázen. Každopádně, sledujte tohle.
Velmi vtipný úvod, mimochodem.
Ví někdo, kdy ten záchod přijdou uklidit?
Já ne.
Už se začíná měnit na kadibudku na nějakém festivalu.
Právě přišel ze záchoda.
Vidím.
Smál ses, Dave! Znáš pravidla.
To bude žlutá, kámo. Máš jeden přestupek.
Dobře.
U Davea jsem nevěděl, jak ho dostat.
A pak se rozesmál sám.
Sakra!
To byla úleva.
Výborně.
Pojďme na to!
Dave Foley se žlutou kartou.
Takže čtyři komici jsou na pokraji vyhození.
- Opravdu potřebujeme koště. - Potřebujeme koště.
Dávejte si pozor.
Jak jsi na tom?
Nevím.
Myslím, že jsem v pohodě.
Co je to?
- Cítím, že se něco děje. - Něco se děje.
No tohle!
Páni! Je tu hvězda NHL P. K. Subban.
Jako: „Fajn, co je to?“
Přijde P. K., protože kdo je vtipnější než hokejista?
Nevšímejte si mě. Jen se dívám.
Pernell-Karl Subban, dámy a pánové.
Číslo 76, jediný a jedinečný. Můj jediný a jedinečný.
Vítej v partě.
Je tu P. K. Co se to děje?
- Budeš se jen tak flinkat? - Jen tak se flinkat. Klídek.
To je pecka.
Sportovec. Podívej, jak se shlukli kolem. Roztomilé.
- Moc mě těší. - Jon Lajoie!
- Ne, tamto je Jon Lajoie. - Nech to být.
- Jsem Jon... Ano. - Ano.
Jon Lajoie.
Ahoj.
Ahoj. Dave Foley. Panebože.
Díky. Za posledních pár let jsem zestárl.
- Líbí se mi ta košile. - Děkuju.
Ne doopravdy, ale je decentní. Sluší ti.
Decentní beru.
Co to vůbec je?
Kde je tu záchod?
Jdi kamkoli, kámo. Tak to dělám já.
- Potřebuju čurat. - Jo, dobře.
Najednou povídá, že potřebuje na záchod,
tak jsem mu samozřejmě řekl, že může jít do ledničky.
Rozhodl se pro láhev.
- Jo. - Prostě musím.
- Dobře. Ach jo. - Musím čurat, takže...
- Dobře. - Vydrž chvilku tady.
Dobře.
Co to sakra děláš?
Panebože!
P. K. čurá do láhve.
Normální den v kanceláři.
Hned budu hotový.
Divná volba, ale aspoň nemusel na velkou.
Vážně vidím P. K. Subbana čurat do láhve?
- Jo. - Pardon.
Mám tu trochu trému.
Bože. Hanbím se, a to tam ani nejsem.
Nemám nasazené brýle.
P. K Subban bude jednoho dne v Síni slávy.
Co P. K Subban nedokáže, je rozesmát někoho svým zadkem.
Omlouvám se za to. Falešný poplach, lidi.
Máš moc hezký zadek.
Kdybych celý život naháněl fyzičku, určitě bych
taky měl hezký zadek.
Takže, P. K., jestli chceš zadkem vyvolat smích, přestaň cvičit.
- Tak jo, lidi. Rád jsem vás poznal. - Děkuju. Těšilo mě!
Nechceš mi potřást rukou? Dobře. Chápu.
- Sbohem. - Asi chceš udělat tohle.
- Děkuju ti za tvůj čas. - V pohodě.
Co se stalo s rodinnou zábavou?
Jayi.
Jak se vede?
- Rád tě vidím, kámo. - Nápodobně.
- To je úžasný! - Sakra, chlape!
Trochu je to zaskočilo.
Hodně je to zaskočilo.
Máš dobrou fotku mého zadku? Viděls můj zadek?
Samozřejmě, jako celá Kanada.
Skvělý. Ano. Tak já jdu.
Dobře. Zkus si nechat kalhoty na sobě.
Hrajeme pro ty úžasné charity.
Můžu to použít jako součást své komiky?
Dal jsem udělat tyhle fotky. Možná to zafunguje.
Kdo je ten kluk s penisovýma rukama?
To je Pete.
Našel v šuplíku mámina robertka,
tekutina z něj se mu dostala do řezné rány, kterou měl,
a jeho ruce se změnily v obrovské vibrátory.
Hraju pro Petea a všechny děti s robertkovýma rukama.
Jo, má robertky.
Jak se dostanou na vysokou, budou je lidi milovat. Ale do té doby je to stigma.
Spíš bych věřil, že se s takovýma rukama narodil,
než že k nim nějak přišel.
To je na tom to překvapivé.
Pokud jste ochotni vypadnout ze hry,
dáte tomu klukovi s robertkovýma rukama šanci.
Já děti s robertkovýma rukama miluju.
Jo.
Robertkový ruce tě pokaždý dostanou.
Jsi v pořádku?
Já to vydržím.
Děláš grilovaný sýr?
Dělám grilovaný sýr. Dáš si?
Vlastně ano.
- Děláš sendviče s grilovaným sýrem? - Chceš jeden?
- Dala bych si. - Jo.
Je na tom sendviči zbytek varlete?
Ne. Zbylo mi jen jedno. Nepoužiju ho na tohle.
Ježíši Kriste.
- Ty máš jen jedno varle? - Jo. Měl jsem rakovinu!
- Jo? - Bylo z rakoviny!
Jsem sama sebou znechucená, že mi Tom Green přijde tak atraktivní.
Já to chápu. Líbí se mi ten vzhled. Na ten se vždycky chytím.
- Je rozkošný. - Dlouhé vlasy, vousy. Je vysoký, divný.
Nemůže se ti nelíbit.
Tohle je vždy skvělý sýrový sendvič.
Tom Green je skrytě sexy.
Je jemný, k popukání, brilantní malý génius.
To bylo nečekané.
Kdo chce někoho nudného a normálního?
To jedno varle zase zabírá.
Tam dole toho moc nepotřebuju. Pokud jde o varlata.
- Jak to může někdo vědět? - Nikdo se to nikdy nedozví.
- Nejsou na stejném místě? - Já myslela, že jo. Ne snad?
Nedávaly jsme při tělocviku pozor.
A on vaří?
Chci sendvič, než mě vyhodí.
- Dáš si grilovaný sýr? - Díky.
- Dáš si grilovaný sýr? - Dám. Je horký.
Vezmi si ten talíř.
Myslel jsem, že by lidé mohli mít hlad. Je to skvělý sýrový sendvič.
Skvělý sýrový sendvič.
Není skvělý?
Není to skvělý sýrový sendvič?
Tom Green. Jako by do slov přidával slabiky.
„Skvělé sýrové sendviče.“
Není to skvělý sýrový sendvič?
A to opakování.
Panebože.
Skvělý sýrový sendvič.
Jo.
Díky, kámo.
Je to hra, jejímž cílem je lidi rozesmát,
takže když jsem viděl, že mi možná začíná zabírat
„skvělý sýrový sendvič,“
šel jsem na Mae
s těmi „skvělými sýrovými sendviči“ dost tvrdě.
Mae.
Řekni všem, jaký byl můj skvělý sýrový sendvič.
Mae ho ochutnala.
Udělal jsem skvělé sýrové sendviče.
- Jsou skvělé. - Mae jeden měla. Že, Mae?
Mae měla skvělý sýrový sendvič.
Měl bys to zopakovat. Funguje to. Tenhle fór zabírá.
Mae má ráda moje sýrové sendviče.
- Nejsou to skvělé sýrové sendviče? - Jsou skvělé.
Jsou ze skvělého sýra. Jsou to skvělé sýrové sendviče.
Mae, není to legrační a ty jsi v pohodě.
Mysli na něco hrozného.
Udělám pár dalších.
Mae, udělám další.
- Nemůžu. Myslím, že bys měl přestat. - Mám je přestat vyrábět?
Já bych si skvělý sýrový sendvič dal rád.
To ne.
Chtěl bys skvělý sýrový sendvič?
Chtěl bych skvělý sýrový sendvič.
Výborně, Mae. Velmi dobrá pokerová tvář, Mae Martinová.
- Můžu ti říct něco legračního? - Co?
Když jsem hrála v...
- Sabrině? - Když jsem hrála v Sabrině.
- Měli skládačku z nás tří. - Sakra.
A moje dvojitá brada byla její samostatný kus.
Panebože. Sklapni.
Sakra. Skoro jsem se zasmál.
Bože. To už přeháníš.
To je příliš.
Přeháníš to.
Slečna Caroline je moc vtipná.
Podívá se vám do očí,
snaží se vás analyzovat a zjistit, co vás rozesměje.
Zkoušela svou magii na mně.
A co tohle?
Sakra. Je to tady.
Caroline se na někoho chystá. Brandon by mohl mít problém.
Jak moc to vyděsí Mae?
Vyděsit Mae?
- Když tam půjdu jako... - Jo.
Panebože!
Dobrá, co se stalo?
Co to bude? Žlutá karta? Červená karta?
Probudili kapelu.
Páni. Voní to jako grilovaný sýr.
Jo, takže bez dalších okolků sledujte tu televizi.
POZOR, SMÍCH
A co tohle?
IHNED PŘEHRÁT
Jak moc to vyděsí Mae?
Vyděsit Mae?
-Když tam půjdu jako... - Jo.
Tohle, dámy a pánové...
- Jsem venku! - ...je první červená karta hry.
Strašně zuřím!
Moje „ha“ mě vyřadilo ze hry!
Panebože.
To je...
Můžu být s Jayem, takže jsem šťastná!
...čestný způsob, jak vyletět. Je to dobrý důvod k vyloučení.
To je. Smála jsem se vlastnímu vtipu.
- Bylo mi potěšením. - Dámy a pánové...
Caroline!
- Děkuju mockrát. - Bylo to úžasné.
Sbohem, Caroline.
Sbohem, všichni!
- Sbohem! - Sbohem! Zůstaň silná, Deb!
- Jaký je to pocit? - Díky bohu!
- Díky bohu. - Někdo musí být první.
- Pojď si sednout ke mně. - Dostanu speciální židli?
To je v pohodě. Chtěla jsem litovat něčeho jiného. Proto jsem šla do téhle show.
Caroline je první vyloučená.
Její cena útěchy? Já!
Vítej.
To byl kiks, co?
Víš proč? Protože ženy jsou velkorysé.
Muži řeknou, že se v žádném případě smát nebudou.
Jo. Do toho se pouštět nebudu.
Je to pravda!
- Zmáčkneš zelenou? - Co se stane?
Jen zmáčkni zelené tlačítko.
- A jsme zpátky. - Jsme zpátky.
Jdeme na to. Jo. Nezahrajem si blues?
Bylo otázkou času, kdy se to změní v hipísácký jam.
Poslechněte si písničku, kterou jsme s Mae složili, jo?
Je takhle.
Skvělé sýrové sendviče
Aha. Takže je to pořád jediné téma.
Skvělé sýrové sendviče
Miluju...
Jako další tu bude sedět Deb.
...sýrové sendviče
Skvělé
Sýrové sendviče
Ty mám rád
Mae.
Sýrové sendviče
Miluju skvělé sýrové sendviče
Jsou super.
Miluju skvělé sýrové sendviče
Spousta lidí se kření.
Miluju skvělé sýrové sendviče
Jo. To je smích.
Sendviče
Jo.
Cože?
Asi jsem měl rozladěnou kytaru.
Padají jako mouchy!
Ahoj, Jayi!
Někdo se smál. To znamená, že jsi venku.
PŘÍŠTĚ
- Bože, je to tady. - Mysli na něco chmurného.
Jediný způsob, jak se nesmát, bylo kousat se do rtu.
Val ten špek. Bum!
Jo.
- Možná jsi našel mou Achillovu patu. - Další!
Co to bude?
Jeden z vás se neudržel, ale podařilo se nám to najít.
Promiňte.
Překlad titulků: Alena Nováková
Kreativní dohled Jakub Ženíšek