Live fra LOL Canada Theater:
Last One Laughing med Jay Baruchel!
Med komikeren som alltid sitter i førersetet: Caroline Rhea!
Og klar til å stjele rampelyset:
Canadas moromajestet, den voldsomt vittige Debra DiGiovanni!
Og du får alltid verdi for pengene
med den mørke prinsen av musikalsk komedie: Jon Lajoie!
Deretter har vi avantgardens bestefar, Tom Green!
Men det er ikke alt.
Ingen steder å flykte, ingen steder å gjemme seg,
fra signaturkomediene til stand-upen som aldri gir opp:
Brandon Ash-Mohammed!
VIGSELSATTEST
Og si hei til din gode moro-nabo:
Andrew Phung!
Bringer alltid noe bra, karaktermesteren, kameleonkomikeren:
Dave Foley!
Han er på toppen av improens hakkeorden,
ute av buret og middelaldrende: Colin Mochrie!
Sleng bena på bordet og nyt alle de morsomme klippene
fra komediens fjellmann, K. Trevor Wilson!
Og det magnetiske komedieforbildet...
MAE VAR HER
...ikke snu ryggen til den rampete Mae Martin!
Og selvfølgelig, verten vår, mannen, myten: Jay Baruchel!
Det er tid for Last One Laughing Canada!
DEN SOM LER SIST CANADA
Å, faen. Tuller du?
Hei der! Jeg er Jay Baruchel.
Som profesjonell komiker er det jobben din å få folk til å le.
Som menneske er det ditt instinkt å le
når du ser eller hører noe du synes er morsomt.
En dags pause, folkens.
Ikke? Greit. Det er det som gjør dette showet så herlig sinnssvakt,
fordi i de neste seks timene blir ti av Canadas beste komikere
fanget i dette rommet, som i Stanford prison experiment,
med ett felles mål: Å prøve å få hverandre til å le.
Men her er greia.
Hvis de ler selv, er de ute av spillet. Å, faen.
Og den siste som ler, nå skjønner du tittelen,
vinner 100 000 dollar til sitt veldedige formål.
For ikke å nevne den ettertraktede LOL Canada-kronen og -kappen.
KONGELIG FJOTT
Jeg skal se på all handlingen herfra, i min forfinede hytte.
Jeg skal være ærlig, jeg vet ikke hva halvparten av disse greiene gjør,
men Herren vet at jeg liker spaker.
Ok, nå kjører vi. Slipp hundene løs.
Vi har vår første komiker, Andrew Phung,
en av stjernene i Kim's Convenience. Han er en fantastisk utøver.
Muligheten til å krysse klinger
med de beste komikerne og utøverne fra hele landet?
Å, faen! Det er spennende.
Hallo?
Greit, jeg er den første her.
Se hvor rent han er kledd. Du kan spise fra ham.
Det er så morsomt allerede.
Nei, det er så morsomt.
Jeg er kjempedårlig til å holde maska.
Jeg elsker latter, så jeg har måttet gjemme den bort.
Legge den bort en stund. Sees på den andre siden. Nei, nå ler jeg.
Dette er vilt. Jeg har alltid ønsket å ha et senkveldstalkshow.
Velkommen til huset, vår neste gjest: den personen!
Hvem kan dette være?
Peter Mansbridge? Nei, det er Colin Mochrie.
Internasjonalt anerkjent impro-ikon.
Nei!
Se på denne fyren!
Jeg visste at du kom. Jeg følte det!
Jeg kommer til å leke gamling så mye jeg kan.
Kanskje et falskt hjerteinfarkt. Aneurismer.
Som en finte, så kommer plutselig buksene ned, og de er ute.
Hei, sånn er spillet.
Første gjest her. Legendarisk improvisator, komiker,
stjernen i Whose Line is it Anyway? En applaus for Colin Mochrie.
Takk.
- Vi bør venne oss til denne responsen. - Ja.
Jeg er Debra DiGiovanni.
Jeg liker å si skitne ting.
Jeg liker stygge ord.
Sikkert fordi jeg vokste opp i et strengt hjem.
Idet jeg forlot huset,sa jeg: "Ok, jævler!"
Jeg bare... Er det allerede for drøyt?
- Hva? - Hei!
Hei, alle sammen!
Debra DiGiovanni.
Helt dødelig stand-up komiker, men hun er strategisk lattermild.
Jeg er ganske sikker på at Debra går ut først.
Nå sier jeg det. Hun blir lett. Og da mener jeg angående latteren.
Fra nordenfor muren,
K. Trevor Wilson, kjent fra Letterkenny,
og en venn av meg siden jeg var 16.
Jeg kjenner dere.
Det blir vondt å dra vitser uten å få reaksjoner.
Men jeg har hatt noen ganske døde rom.
Jeg har gjort show på aldershjem der publikum sovnet.
Om du har måttet stoppe et show for å si:
"Kan en sykepleier sjekke at denne fyren faktisk ikke er død?"
Det er et ganske dødt rom.
Gud fader.
Den var nifs.
Skrekkelig, Trevor. Et gigantisk veggmaleri av meg.
Å, dæven. Nå kommer han.
Jon Lajoie, kjent for The League og sine hysteriske virale videoer.
Hei, jeg heter Jon Lajoie.
Du kjenner meg kanskje som hovedrolleinnehaver i Redd menig Ryan,
og filmen Big.
De var populære. Jeg har gjort noen andre ting.
Velkommen.
Å, faen!
Allerede da jeg så Colin Mochrie, tenkte jeg: "Jeg er ferdig."
Dette er crème de la crème.
Garderoben er her inne. Det er vel også et rekvisittrom.
Herregud.
- De er låst. - Rekvisitter! Klassisk.
Jeg er en stor fan, forresten.
- Takk skal du ha. - Dette er utrolig.
Hvis jeg skal ha en strategi, blir det å være bevisstløs
i mesteparten av de seks timene.
Kan jeg ta en hypper før forestillingen?
Har du hyppere? Du ser ut som du har hyppere.
Ja, gi meg. Gi meg en.
Ikke si det til de andre komikerne.
Inni her? Jeg tok med litt COVID.
De ser ikke den komme.
Det kommer til å bli morsomt. Jeg tror alle kommer til å le.
Greit.
Jaså, se på dette.
Ok, greit. Brandon Ash-Mohammed.
En talentfull og lovende stand-up.
Å, Gud!
Jeg falt. Det var vondt, jeg vil ha en stol.
Jeg tenkte: "Jeg må virke selvsikker. Jeg er klar."
Så snublet jeg.
Beklager.
Hva skal jeg gjøre nå?
Jeg må legge vekk vesken min.
Alle er veldig etablerte.
Jeg føler meg som den Taylor Swift-karakteren som...
Sånn. Du vet hva jeg mener?
Jeg er bare, ja.
Sjekk inventaret.
- Greit. De har kombucha. - Ja.
- Veldig viktig å holde deg jevn. - Veldig viktig.
Ikke for jevn, da. Vi er her i seks timer.
- Seks? Gode Gud. - Ja.
Helvete.
Tom Green, for helvete.
Det er bare én ham.
Jeg har sett på Tom hele livet.
Hva?
Da Tom Green kom inn, ble jeg oppriktig rystet.
Andrew, hva skjer? Tom. Står til?
Jeg ser veldig opp til ham.
Jeg er i trøbbel.
Jeg tror dette er en spøk.
Jeg tror vi faktisk er på The Tom Green Show.
Velkommen til showet, alle sammen.
- Alt dette var bare en forseggjort spøk. - Nei.
Jeg er klar til å konkurrere.
Jeg har tenkt på noen ting jeg ville gjøre i dag.
Jeg burde nok ikke si dette, fordi når du ser det,
og så innser at jeg forberedte de greiene,
kommer du til å tro at jeg er gal, men det er greit.
Det gjør du nok allerede.
Å, faen. Her er Mae Martin. Canadisk nasjonalskatt.
Tatt fra oss av England.
Jeg har vært i England i 11 år,
så det kommer til å bli veldig flaut når jeg sier "hei!"
Og de bare: "Unnskyld, Ellen?"
Hvem kan det være?
Tøft.
Herregud. Dette er det skumleste jeg noen gang har gjort.
Mine damer og herrer, hva annet kan dere si
om Caroline Rhea enn "en absolutt legende"?
Herregud.
- Hvorfor? - Hei!
Dronningen er her!
- Hei, Colin! Står til? - Står til?
Du kan få meg til å le på ett sekund.
Jeg kan få meg selv til å le fortere enn det.
Vi snakker om å le.
Tante Hilda fra Heksen Sabrina.
Hver gang du ser henne på TV,
er hun involvert med store komikere.
- Trevor. Hyggelig å møte deg. - Hyggelig å møte deg.
Dette kan bli LOLs korteste sesong. Vi bryter sammen på to minutter.
Så kult.
- Er du klar for dette... - Jeg er fylt av anger og angst.
- Noen flere? - Samme.
Dårlig beslutning.
Jeg vet ikke om Carolines konkurrenter skjønner
at hele estetikken hennes, fra extensions til revne jeans,
er et bevisst tullevalg.
Det hele er litt: "Hei, jeg har ikke horehår!"
Jeg har på meg min datters klær. Jeg syntes det var gøy,
fordi det står "én størrelse passer alle", noe det ikke gjør!
Magen min vises og ryggfettet henger ut,
og ingen nevnte det!
Hva tenkte jeg på?
- Er dette alle? Er jeg den siste? - Nei, én til.
Å, faen.
Altså, vi er ikke verdige her.
Mine damer og herrer, Dave Foley fra The Kids in the Hall.
Tuller du med meg?
Dave!
Herregud.
Dave og The Kids in the Hall lærte meg hva komedie er.
Han er en av de morsomste menneskene i verden.
Dette blir så lett.
Heldigvis er jeg ikke en fan av komedie,
så jeg tror det gir meg en fordel.
Jeg har jobbet med The Kids in the Hall i 35 år,
og de har aldri fått meg til å le.
Hvordan går det?
Godt å se deg.
Jeg liker ikke sketsjkomedie, standup-komedie.
Jeg liker virkelig ikke improkomedie. Tåler ikke politisk humor.
Tåler ikke toaletthumor. Mørk humor? Uinteressant.
Karakterarbeid? Uinteressant.
Jeg hater rekvisitthumor. Liker ikke dissing.
Hva du enn nevner, liker jeg det ikke.
- Drømmelaget. - Det er det.
- Her har vi det, alle sammen. - Flott.
Se på dette.
Jeg elsker det. Hjertet mitt fylles av glede
ved å se dem sammen.
- Er vi på TV akkurat nå? - Jeg tror det.
- Det er kameraer her inne. - Alle de skjulte kameraene.
Ti komikere i et rom.
Det blir mye.
Jeg vil si kaos?
Jeg har på et kamerakateter.
Jeg tror dette kommer til å bli veldig interessant.
Noen kommer til å bæsje på leggen der inne.
La oss få denne festen i gang.
Greit. Herregud, det er mye røyk.
Greit, nå starter det.
På tide å lære denne gjengen reglene.
Folkens, det skjer noe her.
Hallo!
Nå starter det.
Jay Baruchel!
Baruchel!
- Hvordan går det? - Hallo.
- Hvordan går det? - Bra.
Hei, hvordan går det, kompis?
For en entré.
Hvordan har alle det? Svar samtidig.
Jeg er superfnisete, så jeg tror jeg ryker ut fort.
Det tror vi alle. Det er greia.
Jeg vet at om det er én ting komikere liker,
så er det regler, så la oss sette igang.
I utgangspunktet er det én hovedregel: Ikke le.
Når dere hører denne lyden...
Starter klokken.
Ikke le av hverandre, av deg selv ved et uhell,
ikke prøv å skjule latter,
og ikke le når jeg tuller med deg
fra min lune og trygge hytte,
hvor jeg vil følge med på dere som en nifs hauk.
Hvis jeg tar noen i å le,
eller til og med bryte ut i et smil,
da skjer dette...
- Jeg klarer det ikke. - Å, dæven.
Spillet stopper,
og jeg kommer tilbake for å gi den skyldige en av disse.
- Ja. - De er vakre.
Naturligvis inspirert av Canadas favorittidsfordriv, fotball.
Hvis det er første gang, får du gult kort. Det er en advarsel.
Hvis jeg tar deg en gang til, får du rødt kort.
Det betyr at du er ute.
Blir det banning hele veien gjennom dette showet?
De lar meg gjøre det, jeg vet ikke hva reglene deres er.
Jeg gjør ikke usedeligheter!
Som kanadiske underholdere, er vi åpenbart
vant til storstilt showbiz-behandling.
Så vi laget denne senkveldsscenen til å opptre på.
Komplett med vårt eget LOL- senkveldsband!
Greit.
Det er her de svarte er. Det er her de har gjemt dem.
Det er morsomt.
Til slutt, som dere alle vet,
hvorfor ellers gjøre dette mot deg selv,
den siste som ler vinner 100 000 dollar til sin veldedighet.
- Jeg ante ikke at det var til veldedighet. - Ja.
Hvis dere trenger meg,
så lytter jeg og holder øye med dere alle.
Ha det gøy og lykke til. Sorti til hytte.
Greit.
Greit, ikke verst.
Jeg ble utrolig oppmerksom på min egen pannesvette
da jeg var omtrent 10 % gjennom det, så det ble...
Se, mye kaldere her inne. Vi sees.
Greit, det holder.
Det er nok musikk. Slutt å spille musikk.
Slutt å spille musikk.
Jeg er redd.
Kommer Jay tilbake og introduserer verten?
Jeg tror ikke det.
Hva var den dissen?
- Er det flere som synes dette er absurd? - Ja.
- Det er det. - Helt sprøtt.
Hysterisk.
- Et lite tog. - Lite tog.
Jeg liker tog, men jeg visste ikke hva det handlet om.
Jeg husker ikke noe om et tog.
Det har begynt.
Det betyr at det har begynt.
- Greit. - Det har begynt!
Ja.
Jesus!
Starter vi? Vi gjør vel det?
Jesus!
Ikke smil, Dave.
Flirer allerede.
Hele denne greia er så latterlig!
Jeg vil at det skal slutte.
Dere, vi har akkurat begynt.
Nå begynner moroa! Takk, band!
Greit.
Jeg må huske å ikke le.
Ja, det er hoveddelen.
- Jeg må vekk fra deg. - Jeg vet det. Jeg er bare ikke...
- Jeg kommer meg bare unna Deb. - Ja.
De har ikke gjort den greia med det røde lyset, så vi kan fortsatt le.
Nei. Det har begynt, Tom!
Når det begynner, så ler vi,
og det gjelder å le lengst.
Jeg trodde det var når det røde lyset gikk...
Du begynner å le, og så gjelder det å le lengst.
Den siste som ler er den som ler lengst.
Jeg lyttet ikke til reglene i det hele tatt.
Som husets anbefaling på en restaurant. Jeg hørte ingenting.
Vi har bare fem timer og 58 minutter igjen.
Så snart spillet startet, kjente jeg et hysteri begynne.
Bare det å få øyekontakt med folk får meg til å le.
Det var trusler overalt, jeg kan ikke forklare det.
Ingen plass er trygg.
Det gjør det.
Nei, kom deg vekk fra meg.
Hva skal du ha?
Pølse?
Ja. Det er en stund siden sist.
Du store alpakka!
Fem minutter og Mae er allerede ute av balanse.
Hva kan jeg gjøre med den?
Mye, men det skal jeg ikke. Det er ikke et sånt show.
Denne situasjonen er absurd.
Jeg følte at jeg burde få litt fart på sakene,
og slå fast at du kan gå alt for langt helt i begynnelsen,
og de vil sannsynligvis klippe det bort.
Hallo.
Jepp.
Det kan jeg gjøre, Jay.
Hei alle sammen! Bare kort. Jeg har Jay... Ja, vent litt.
Nei.
Jo, disse går direkte til Jay.
Ja. Ok, jeg kan... Ja, jeg skal gjøre det. Greit.
- Du spiller. - Dette er skuespill.
Vent litt. Ja. Nei, jeg skal gjøre det nå. Ok, greit.
Jay har kommet med en siste forespørsel. Han glemte å si det mens han var her.
Vi vet alle hvordan internett fungerer.
Én liten kontroversiell ting skjer her,
og alle kommer til å snakke om det.
Jay ønsker å holde fokus på kanadisk komedie
og de veldedighetene vi er her for å representere,
så derfor har han bedt om at mens kameraene filmer...
de filmer ikke ennå,
at vi ikke nevner
hans nære, personlige vennskap med Jeffrey Epstein.
Hvis vi sier den slags ting her,
vil alt folk snakker om være ting som: Hvor mange ganger dro han til øya?
Det er en asterisk. Det er en spøk.
Du vet, hvor nære var de?
De var som brødre. Det spiller ingen rolle.
Å tulle med Jay er gøy.
Han er slik en søt og hyggelig fyr.
Alle vet at jeg er psykopaten.
Så, Jay setter pris på at... Vent litt. Hei, du.
- Dette er så dumt. - Var det greit?
Ja, det var ord for ord det du sa. Greit. Ok, kompis.
Ser deg senere. Greit.
Greit.
Herregud!
Jon var morsom. Jeg vaklet på kanten.
- Jeg er bekymret for å vinne... - Ja.
Jeg valgte Holocaustfornekternes forsvarsfond som veldedig organisasjon.
Jeg trodde de forsvarte oss mot holocaustfornektere.
- Det er visst ikke det de gjør. - Akkurat.
Så fint.
- Takk. - Det er en grunn til det.
Du har vært forferdelig stille her, Trevor.
Du knakk ikke sammen av den Epstein-biten.
Jeg hadde briller på, så jeg hadde fokusproblemer.
Ja. Greit.
Det burde ikke vært morsomt, Trevor, men det er det.
Hei, de sa ingenting,
men hva hvis jeg må kable?
- Skal jeg gå inn der? - Du kan bruke den.
- Det er et fungerende toalett. - Kabel ut av baken?
Det er TP der.
Å, Gud.
Toaletthumor. Det måtte vel skje.
Jeg tror kanskje jeg må legge en kabel på et tidspunkt.
Jeg er også nervøs for toeren.
Jeg er ikke subtil eller snill med dritingen min, det er...
Bare gi oss beskjed når du må legge en kabel.
Du merker det. Det blir en høylytt, voldsom begivenhet.
Ok. Greit.
Jeg ler av alt.
Jeg ler av de dummeste ting.
Så dette er et mareritt for meg.
Jeg er stresset, så hemoroidene mine blusser opp, så det vil ta tid.
- Broder! Samme her. - Ja.
- Bror, her oppe. - Ja.
- Det er det jeg snakker om. - Hemorroidebrødre.
Mitt månedlige besøk, kaller jeg dem.
Ta deg sammen.
Jeg hauset det opp. Jeg vet ikke hvorfor jeg gjorde det mot meg selv.
Jeg skal gå vekk nå, fordi vi begynner å nærme oss.
Jepp.
Trevor og Jon holder det knapt inne.
Kjæresten min har et VBP.
- Jeg vet ikke hva det betyr. - Min visjonsbrett-penis.
Hold opp. Med én gang.
Hva er din ideelle penis?
Hvis det var en Starbucks, ville det vært en Grande.
Og hvis de hadde omkrets, ville du ønsket omkrets.
Ikke sant? Som en kopp.
Det er morsomt.
Caroline, Dave og Tom var de farligste for meg,
fordi vi har holdt på en stund. Vi vet hvordan vi utnytter svakheter.
Familiemøte.
Hvorfor det? Jeg vil være i familien.
- Du er i familien. - Dette ser ut som et kanadisk møte.
Ved siden av sexy Unabomber.
Det er det beste noen har sagt til meg.
Vi er for unge til å kjenne referansen.
Jeg tror fyren jeg dater er for ung for meg.
Thomas Green med plastbæsj.
- Vi har kommet til bæsjedelen. - Allerede dritt.
Hun gliste.
Dette er nærme!
Hvem knekker sammen først?
- Hallo. - Hva?
Jeg lider av hyperekpleksi, så jeg skvetter veldig lett.
- Så, det er bare en... - Jeg har...
Godt å vite.
Jeg ler ikke så mye,
men jeg har hatt sett irritert ut siden jeg var 12.
Jeg får vag tristhet fra deg.
Det er hvileansiktet mitt.
Jeg så det!
Jeg gjorde ikke det!
Hvem var det?
Jeg tror det bare betyr at bandet kommer ut.
Tror de vet hva dette betyr.
Greit. På tide å være slem.
Pinlig.
Pinlig. Virkelig pinlig, folkens.
Har det gått 20 minutter engang?
Jeg vil rette deres kollektive oppmerksomhet mot skjermen.
LATTERVARSLING!
- Hallo. - Hva?
REPRISE
Jeg lider av hyperekpleksi, så jeg skvetter veldig lett.
Godt å vite.
Jeg ler ikke så mye,
men jeg har sett irritert ut siden jeg var 12...
...som jeg kjemper mot.
Herlig forsvar, eller hva?
Hadde det ikke blitt filmet,
hadde ingen visst at du lo.
Så...
Jeg mente jeg så den falske bæsjen få en latter.
Jeg er sint på meg selv.
Tom Green, med sin avvæpnende sjarm, la litt falsk bæsj foran meg.
Vanligvis vil jeg si: "Er du fem år?" Og i stedet sa jeg...
For i dette showet tolket jeg det som flørting.
Eller hva? Jeg synes det er tydelig.
Men vent. Det er ikke bare henne.
Det er mer.
En av dere trodde kanskje at dere slapp unna med en,
men vi sjekket opptaket.
Greit.
Hva er din ideelle penis?
Hvis det var en Starbucks, ville det vært en Grande.
Og hvis de hadde omkrets, ville du ønsket omkrets.
Ikke sant? Som en kopp.
Debra, dette er til deg.
Ikke ta det!
Så de ser virkelig på?
Ja! Det er faen meg 400 kameraer her inne!
Jeg trodde de bare gløttet.
- Mens du er her, kan vi le? - Ja.
Takk Gud.
Ta en utblåsning. La støvet legge seg.
Det er ikke et sånt show.
Men enda viktigere: Vær bedre.
- Greit? - Greit.
Vær bedre!
Ja, jeg har en vignett!
Mine damer og herrer, fritt tilgjengelig grunge!
Ja.
Caroline og Deb åpner gulkortballet.
Hvis de ler igjen, får de fyken for godt.
La lekene begynne!
Beklager.
Nei! Jeg ser den strømgreia i hånden din!
Det er fortsatt blått her.
- Nei, vent, det bråket starter... - Der går vi.
- Der er det. - Nå er vi i gang.
Nå dør latteren.
Slutt, Caroline.
- Steinansikt nå. Nå gjelder det. - Ja.
Nå har vi det moro.
Når noen får et advarselskort,
blir vi som hvaler som går opp etter oksygen.
- Det er vårt øyeblikk. - Ja.
Colin, hvorfor ikke ta en poledance med den stanga?
- Greit. - Greit?
Hvorfor fokuserer du på meg?
Jeg trodde det var en anmodning.
- Deb ville det. - Nei! Nei, jeg har det bra.
Hva er den dansen Colin driver med? Det er grusomt.
Å, Gud. Det er fint fordi det er romantisk.
Der er øyekontakten.
Deb, du er så uten romantikk at du synes det er romantisk.
Det er problemet.
Jeg tror vi har et rødt kort med Debras navn på.
Jeg kan feste mikrofoner.
Jeg studerte kringkasting ved Algonquin College.
Å, bra. Faren til Tom kom.
Dette er kjekt!
Å, nei, morsom jakke. Nå er det i gang.
Nå er det i gang.
Last One Laughing, herlig å være her i kveld.
Det var varmt ute i Toronto i dag.
Hvor varmt?
Det var så varmt at jeg så en spurv dyppe ormen sin i en Tim's Iced Capp.
Nei? Ingen?
Jeg trenger litt hjelp her, Orin.
Det var varmt ute i Toronto i dag.
Hvor varmt var det?
Det var så varmt nede ved reservoaret,
at jeg så to rotter stå på vannski på ispinner.
Tusen takk. La oss prøve en annen, da.
Fordi de er små.
Er denne på? Greit.
Det var varmt ute i Toronto i dag, Colin.
Hvor varmt var det?
Det var så varmt i morges at jeg måtte bruke fem spraybokser med deodorant,
og det var bare på taxisjåføren min.
Fordi han lukter.
Tom fortalte på en måte den samme vitsen.
- Det var så varmt i Toronto i dag. - Om...
- Det var varmt ute i Toronto i dag. - Og om...
- Det var så varmt ute. - Og om igjen...
Det var varmt i dag.
Det varer altfor lenge, og det blir så ubehagelig.
Det er så morsomt fordi han er så engasjert i det.
"Jeg får dere til å føle dere rare," og det er morsomt.
Det var så varmt at jeg så djevelen på Walmart
kjøpe et klimaanlegg.
Det der er ville greier.
Vanskelig publikum.
Mae holder på å glippe.
Det var så varmt at jeg så et ekorn plukke opp nøtter med grytekluter.
Jeg skjønte fort at Tom kom til å bli kryptonitten min.
Repetisjonen, og at bandet var der...
Herregud, det var tøft.
Bra, vi er på bristepunktet.
Tøff helg for drosjesjåføren min her i Toronto.
Takket være ulovlig fyrverkeri pådro han seg en karriereknusende skade.
Vent. Nei, vent på punchlinen, Orin.
Det er en god en.
En drosjesjåfør pådro seg en karriereknusende skade.
Han blåste langfingeren av seg.
Greit.
Tusen takk.
Vanskelig publikum her. Hva skal vi gjøre?
Nære på. Veldig nære på.
Glemte hvor mye jeg elsker elendige vitser.
- Faen! - Kom igjen, hold det gående, band!
Gi meg en c-moll, kom igjen!
La oss få fart på festen her inne!
La oss ha det litt gøy!
Nei.
Søren, de dekker for munnen på alle kanter.
Det kan de ikke gjøre.
Kom igjen nå, alle sammen! Syng med, dere kan teksten!
Jeg vet ikke engang hva vi driver med!
Hva driver vi med her?
Herregud! Hun flasket til ham!
- Faen! - Steike! Mae tuller ikke.
Hva så?
Er alt knuselig? La meg prøve denne.
Drittsekker. Det kan de ikke gjøre.
Det får deg i straffeboksen, spør du meg.
- Var det deg? - Det var deg.
- Tror ikke det. - Det er ikke meg!
Kan ikke være meg. Jeg gjorde det ikke.
Du kan si det én gang, eller tusen ganger.
Men du kan ikke lære folk å lytte.
Er jeg ute? Jeg er ute. Jeg lo?
Det var en overtredelse.
- To overtredelser, faktisk. - Herregud.
Bare se på TV-en.
Jeg håper det ikke er brystvortene dine.
Jeg ser meg rundt og ser ikoner,
alle jeg ser på er rockestjerner, kjemper.
Alle sammen er veldig morsomme.
Jeg er midt i en vits!
Man er i denne situasjonen, og jeg tenker: "Jeg tror jeg er på sopp."
Herregud.
Mae liker ostesmørbrødene mine.
Ingen plass er trygg.
Hva i helvete?
Det der er som en Twilight Zone-episode.
Mine damer og herrer!
Det er spillets første røde kort!
Hva faen er dette showet?
Tekst: Jardar Nygård
Kreativ leder Gry Impelluso