Élőben jelentkezünk a LOL Canada Theaterből,
ez itt a Last One Laughing Jay Baruchellel!
Főszerepben a humorista, aki mindig a volánnál ül, Caroline Rhea!
És aki szintén magának akarja a rivaldafényt,
a komikum kanadai királynője, a hevesen humoros Debra DiGiovanni!
Jöjjön az, aki mindig megéri a pénzét,
a zenés poénok sötét hercege, Jon Lajoie!
Következzen az avantgárd nagyapja, Tom Green!
De ez még nem minden.
Nincs hová bújni, nincs merre futni
a stand-up páratlan divatdiktátora elől, aki soha nem adja fel.
Brandon Ash-Mohammed!
HÁZASSÁGI ANYAKÖNYVI KIVONAT
És üdvözöljék a környék barátságos mókamesterét,
Andrew Phungot!
Aki mindig letesz valamit az asztalra, a karakterek ásza, a komédia kaméleonja,
Dave Foley!
Az imprós csipkelődések vezére,
a zabolázhatatlan és középkorú Colin Mochrie!
Lábakat feltenni, és nevessenek nagyokat,
mert eljött a humoros hegyomlás, K. Trevor Wilson!
És a komédia elragadó mintaképe,
ITT VOLT MAE
akinek nem szabad hátat fordítani, a komisz Mae Martin!
És természetesen a házigazdánk, az egyetlen, a legendás Jay Baruchel!
Kezdődjék a Last One Laughing Canada!
Aki utoljára nevet
Faszom! Ez komoly?
Üdv! Jay Baruchel vagyok.
Profi humoristaként az a munkám, hogy megnevettessem az embereket.
Emberi lényként pedig maguk ösztönösen nevetnek,
ha olyasmit hallanak vagy látnak, amit viccesnek találnak.
Öt perc szünet, srácok.
Nem? Oké. Ettől lesz ez a műsor ilyen csodálatosan bolondos,
hiszen a következő hat órában úgy zárjuk össze
Kanada tíz legjobb humoristáját, mint a stanfordi börtönkísérletben,
egyetlen közös céllal. Megpróbálják megnevettetni egymást.
Mondom, mi a szitu.
Ha ők maguk nevetnek, akkor kiesnek. A faszba!
És aki utoljára nevet, elnyeri a címet,
és nyer 100 000 dollárt az általa kiválasztott jótékonysági szervezetnek.
Nem beszélve a hőn áhított LOL Canada koronáról és köpenyről.
KIRÁLYI MARHA
A műsort a felturbózott kunyhómból fogom figyelemmel kísérni.
Őszinte leszek, fogalmam sincs, hogy mire jók ezek a szarok,
de isten a tanúm rá, hogy imádom az ilyen karokat.
Oké, lássunk neki! Eresszük ki a vérebeket!
Itt is az első humoristánk, Andrew Phung,
a Kim's Convenience egyik sztárja. Bámulatos egy előadó.
Lehetőséget kaptam rá, hogy szemtől szemben
lejátsszam az ország legjobb humoristáival és előadóival?
A kurva életbe! Ez izgalmas.
Hahó!
Oké, én vagyok az első.
Nézzék, milyen tiszta a ruhája! Enni lehetne róla.
Ez máris baromi vicces.
Atyaég, ez nagyon poén!
Alig bírom visszafogni a nevetést.
Imádok nevetni, és vissza kellett fognom magamat.
El kell dugnom egy kicsit. Odaát találkozunk! Már most nevetek.
Őrület. Mindig is szerettem volna egy esti talkshow házigazdája lenni.
Köszöntsék nagy szeretettel a következő vendégünket, azt a személyt!
Ki lehet az?
Peter Mansbridge? Nem, ez Colin Mochrie.
Nemzetközileg elismert improvizáló ikon.
Ne!
Nézzék csak meg!
Tudtam, hogy te leszel az. Éreztem!
Előadom a vénembert, amennyire csak tőlem telik.
Talán valahol majd színlelek egy szívrohamot. Pár szélütést.
Rájuk ijesztek, aztán hirtelen lecsúszik a gatyám, és máris kiestek.
Erről szól a játék.
Az első vendégünk. A legendás imprós, a humorista,
a Whose Line is it Anyway? sztárja. Nagy tapsot Colin Mochrie-nek!
Köszönöm.
- Ezt a reakciót kell megszoknunk. - Igen.
Debra DiGiovanni vagyok.
Szeretek csúnyán beszélni.
Szeretem a csúnya szavakat.
Biztos azért, mert szigorú családban nőttem fel.
Amint kiléptem otthonról: "Jól van, a kurva anyátokat!"
Ez már túl erős volt?
- Mi? - Hé!
Sziasztok!
Debra DiGiovanni.
Totálisan végzetes stand-up humorista, különösen sokat nevet.
Biztos vagyok benne, hogy Debra lesz az első kieső.
Kerek perec kimondom. Könnyű préda. És ezt vicces értelemben mondom.
A Fal északi oldaláról érkezik
K. Trevor Wilson, a Letterkenny híressége,
aki egyébként 16 éves korom óta jó barátom.
Ismerlek ám titeket.
Fájni fog, hogy nem nevetnek a poénjaimon.
De volt már fellépésem pár halott közönség előtt.
Például pár idősek otthonában, ahol a közönség szó szerint elaludt.
Le kellett állítani a műsort:
"Nővér! Megnézné, hogy ő még életben van-e?"
Na, az az igazi halott közönség.
Jézusúristen!
Hát ez para.
Szörnyű, Trevor. Egy kibaszott nagy freskó rólam.
Na bakker! Itt jön.
Jon Lajoie, akit A ligából és az őrületes vírusvideóiból ismerhetünk.
Üdv! A nevem Jon Lajoie.
A Ryan közlegény megmentéséből ismerhetnek, abban én voltam a főszereplő,
meg a Segítség, felnőttem! filmben.
Ezek elég népszerűek. De más filmekben is szerepeltem.
Üdv néked!
Na baszki!
Mikor megláttam Colin Mochrie-t, egyből azt gondoltam: "Nekem végem."
Ez a krémek krémje.
Erre van az öltöző. Azt hiszem, ez a kellékes is egyben.
Atyaég!
- Zárva vannak. - Kellékek! Klasszikus.
Amúgy nagy rajongód vagyok.
- Köszönöm. - Ez bámulatos.
Szerintem ha stratégiát kell választanom, azt hiszem, öntudatlan állapotban leszek
a hat óra nagy részében.
A műsor előtt benyugtatózhatom magam?
Van nyugtatód? Te úgy nézel ki, mint akinél van.
Igen, add csak ide! Adj egyet!
Ne szóljatok a többi humoristának!
Ebben hoztam egy kis COVID-ot.
Erre nem számítanak.
Nagyon poén lesz. Szerintem szakadni fognak a röhögéstől.
Oké.
Nézzenek oda!
Itt a következő jelölt. Brandon Ash-Mohammed.
Egy tehetséges és ígéretes stand-upos.
Istenem!
Eltaknyoltam. Fáj a feka hátam, adjatok egy széket!
Úgy voltam vele: "Magabiztos belépő kell. Készen állok."
Erre megbotlottam, baszki!
Sajnálom.
Most mit csináljak?
El kell tennem a táskámat.
Mindenki nagyon magabiztos.
Úgy érzem magam, mint az a Taylor Swift karakter, ahol...
Így. Vágjátok, miről beszélek?
Pont így érzem magam.
Nézzétek a készletet!
- Oké. Van kombucha teájuk. - Igen.
- Fontos a rendszeres széklethez. - Nagyon fontos.
De azért ne legyen túl rendszeres, hat órát leszünk itt.
- Hat órát? Jó ég! - Igen.
A rohadt kurva életbe!
Tom Green, baszki!
Ő utánozhatatlan.
Egész életemben néztem Tomot.
Mi van?
Amikor megjelent Tom Green, rendesen lesokkolódtam.
Andrew, mizu? Tom. Hogy vagy?
Nagyon felnézek rá.
Bajban vagyok.
Szerintem ez egy átverés.
Szerintem mi igazából a Tom Green Showban vagyunk.
Mindenkit köszöntök a műsoromban!
- Az egész egy kidolgozott átverés volt. - Nem.
Készen állok a kihívásra.
Kigondoltam pár dolgot, amit ma meg akarok csinálni.
Talán nem kéne elmondanom, mert majd látjátok,
aztán rájöttök, hogy én ezekkel előre készültem,
és azt hiszitek majd, hogy őrült vagyok, de nem baj.
Már most is tuti azt hiszitek.
Azt a kurva! Ez Mae Martin. Kanada nemzeti kincse.
Akit elrabolt tőlünk Anglia.
Angliában éltem 11 évet,
szóval nagyon ciki lesz, mikor beköszönök, hogy: "Sziasztok!"
Ők meg: "Bocsi, te vagy az, Ellen?"
Ki lehet az?
Ez az!
Istenem! Ez a legijesztőbb dolog, amit életemben csináltam.
Hölgyeim és uraim, mi mást mondhatnék
Caroline Rhea-ről, mint hogy: "egy átkozott legenda"?
Te jóságos ég!
- Miért? - Sziasztok!
Megérkezett a királynő!
- Szia, Colin! Hogy vagy? - Jól, és te?
Te egyetlen másodperc alatt megnevettetsz engem.
Magamat hamarabb megnevettetem.
Nevetésről beszélünk.
Hilda néni a Sabrina, a tiniboszorkányból.
Amikor csak megjelenik a képernyőn,
mindig a humor nagyágyúival csinál valamit.
- Trevor. Örvendek! - Örvendek!
Lehet, hogy ez lesz a LOL legrövidebb évada. Két perc alatt megtörünk.
Nagyon király!
- Készen állsz, vagy... - Tombol bennem a megbánás és a feszkó.
- Másban is? - Bennem, ja.
Rossz döntéseket hozunk.
Nem tudom, Caroline ellenfelei észreveszik-e
a csaj külsejének egészét, a póthajat, a szakadt farmert,
az egész tudatosan választott viccforrás.
Az egész egy poén. Nincs is prostihajam!
A lányom ruháját vettem fel. Szerintem tök poén,
mert azt írták rá, hogy: "Univerzális méretű." De nagyon nem az!
Megvillantottam az átkozott hasamat, kilóg a hátszalonnám,
és még csak meg se említették!
Mégis mit képzeltem?
- Ennyi? Én vagyok az utolsó? - Nem, valaki még hiányzik.
A rohadt életbe!
Komolyan. Kurvára nem érdemlünk meg téged.
Hölgyeim és uraim, Dave Foley a The Kids in the Hall sorozatból!
Most vicceltek?
Dave!
Atyaég!
Dave-től és a The Kids in the Hallból tanultam meg, mi az a humor.
Ő a legviccesebb ember a világon.
Ez nagyon könnyű lesz.
Szerencsére nem rajongok a humorért,
ezért van egy kis előnyöm.
Harmincöt évig dolgoztam a The Kids in the Hall sorozaton,
és egyszer se nevettem rajta.
Hogy vagy?
Jó, hogy látlak.
Nem szeretem a sketch és a stand-up humort.
Nem igazán szeretem az imprós humort se. Nem bírom a politikai humort.
Nem bírom a budis humort. A sötét humor? Nem izgat.
A karaktermunka? Nem izgat.
A kellékes humort utálom. A roastot sem szeretem.
Bármit is mondtok, én nem szeretem.
- Az álomcsapat. - Az bizony.
- Ennyien leszünk, emberek. - Jól van.
Nézzék meg!
Imádom. Repes a szívem az örömtől,
hogy együtt láthatom őket.
- Most benne vagyunk a tévében? - Szerintem igen.
- Ebben is kamerák vannak, pfuj! - Rejtett kamerák mindenfelé.
Tíz humorista egy szobában.
Ez sok lesz.
Vagyis inkább kész káosz?
Rajtam van egy kamerakatéter.
Szerintem ez nagyon érdekes lesz.
Valaki nagyot fog hasalni.
Induljon a buli!
Jól van. A faszba, ez rengeteg füst!
Oké, vágjunk bele!
Ideje, hogy elmondjam a szabályokat ezeknek a köcsögöknek.
Bakker, skacok! Valami történik ott.
Üdv!
Hát itt van!
Jay Baruchel!
Baruchel!
- Mizu? - Szevasz!
- Hogy vagy? - Jól, köszi.
Szia! Hogy vagy, haver?
Micsoda belépő!
Hogy van mindenki? Egyszerre válaszoljatok!
Én nagyon kuncogósan, szerintem hamar kiesek.
Mind ezt gondoljuk. Ez van.
Ha van bármi, amit szeretnek a humoristák,
akkor azok a kurva szabályok. Szóval vágjunk is bele!
Alapvetően egyetlen főszabály van, mégpedig az, hogy ne nevessetek.
Ha meghalljátok ezt a hangot...
Elindul az óra.
Ne nevessetek egymáson, magatokon még véletlenül se,
ne leplezzétek a nevetést,
és ne nevessetek, amikor random megviccellek titeket
a kunyhóm kényelméből,
ahonnan ijesztő héja módjára foglak bámulni titeket!
Ha bárkit nevetésen kapok,
vagy akár csak egyetlen kurva mosolyt is meglátok,
akkor ez fog történni...
- Én ezt nem fogom kibírni. - Apám!
A játék leáll,
és visszatérek, hogy a bűnösnek adjak egy ilyet.
- Igen. - Mesés.
Természetesen Kanada kedvenc szórakozása, a foci ihlette.
Első alkalommal sárga lapot kaptok. Az a figyelmeztetés.
Második alkalommal piros lapot kaptok.
Vagyis akkor kurvára kiestek.
A műsorban végig lesz káromkodás?
Engem megmosolyogtat, de nem tudom, nálatok mik a szabályok.
Nálam az, hogy nem pucérkodok!
Kanadai előadóművészekként természetesen
hozzászoktunk a nagy figyelemhez a show-bizniszben.
Ezért csináltunk nektek egy late night műsoros színpadot az előadásaitokhoz.
És hoztunk saját LOL-os late night zenekart is!
Baró!
Szóval itt vannak a feketék. Itt rejtegették őket.
Ez jó volt.
És végül, mint azt tudjátok,
vagyis hogy miért is teszitek ezt magatokkal,
aki utoljára nevet, nyer 100 000-et a választott jótékonysági alapnak.
- Nem tudtam, hogy jótékonykodunk. - Ja.
Ha kellenék,
itt leszek, hallgatózok, és figyellek titeket.
Jó szórakozást, és sok szerencsét! Irány a kunyhóm!
Jól van.
Ez nem volt olyan rossz.
Már akkor feltűnt, hogy mennyire izzad a homlokom,
mikor még csak 10%-nál jártam, szóval...
Itt sokkal hidegebb van. Viszlát!
Jól van, elég lesz.
Elég a zenéből. Ne zenéljetek!
Ne zenéljetek!
Félek.
Visszajön majd Jay, hogy bemutassa a házigazdát?
Nem hiszem.
Mi volt ez az oltás?
- Ez más szerint is abszurd? - Aha.
- Az. - Őrület.
Kész őrület.
- Egy kisvonat. - Kisvonat.
Szeretem a vonatokat, de nem tudtam, hogy mit akarnak ezzel.
Nem rémlik, hogy említették volna a vonatot.
Elkezdődött.
Ez azt jelenti, hogy elkezdődött.
- Oké. - Elkezdődött!
Igen!
Jézus!
Elkezdődött? Jól gondolom, ugye?
Jézus!
Ne mosolyogj, Dave!
Máris vigyorogsz.
Ez az egész kibaszottul röhejes!
Azt akarom, hogy legyen vége.
Még csak most kezdtük el, emberek.
Most kezdődik a móka! Köszönöm, zenekar!
Oké.
Észben kell tartanom, hogy ne nevessek.
Igen, ez a lényeg.
- Muszáj elmenekülnöm előled. - Tudom. Én nem...
- Csak menekülök Deb elől. - Oké.
Még nem is csinálták azt a piros lámpás izét, szóval még nevethetünk.
Dehogy! Már elkezdődött, Tom!
Elkezdődik, aztán nevetünk,
és meglátjuk, ki nevet a legtovább.
Az hittem, hogy amikor a piros lámpa...
Kezdjetek el nevetni, és az nyer, aki a legtovább nevet!
Az nevet utoljára, aki a legtovább nevet.
Én egyáltalán nem figyeltem a szabályokra.
Mint amikor az étteremben sorolják a specialitásokat. Semmi.
Már csak öt óra és 58 perc maradt.
Amint elkezdődött a játék, éreztem, hogy kezdődik az őrület.
Már attól nevetek, ha valakivel felveszem a szemkontaktust.
Bármerre fordultam, veszély leselkedett rám. Ez leírhatatlan.
Sehol nem biztonságos.
De az.
Nem, menj a közelemből!
Mit keresel?
Kolbászt?
Igen. Már hiányzik.
Jézusom, Murphy!
Még csak öt perc telt el, de Mae már küzd, mint disznó a jégen.
Mit kezdhetnék ezzel?
Sok mindent, de nem fogok. Ez nem az a fajta műsor.
Ez a helyzet abszurd.
Úgy éreztem, hogy muszáj elindítanom valami nyüzsgést,
és megmutatnom, hogy már a legelején is lehet túlzásokba esni,
és akkor talán kiperegnek.
Halló?
Igen.
Igen, nem probléma.
Hé, emberek! Figyeljetek gyorsan! Épp Jayjel beszélek... Igen, várj!
Dehogy beszélsz vele.
De igen, ez közvetlenül Jayhez van bekötve.
Igen. Oké, az... Igen, megoldom. Oké.
- Csak színészkedsz. - Ez csak színészkedés.
Várj! Igen. Nem, most megteszem. Jó, rendben van.
Jaynek van egy utolsó kérése. Elfelejtette említeni, amikor itt volt.
Mind tudjuk, hogyan működik az internet.
Ha bármi kis balhé történne itt,
mindenki arról beszélne.
Jay azt akarja, hogy a kanadai humorra és az általunk képviselt
jótékonysági szervezetekre koncentráljunk,
és ennek tükrében azt kérte, hogy amikor már forognak a kamerák...
Még nem forognak,
de a lényeg, hogy ne említsük,
milyen szoros baráti kapcsolatot ápol Jeffrey Epsteinnel.
Csak mert ha ilyesmit mondunk itt,
akkor mindenki csacsogni fog, hogy vajon Jay hányszor járt a szigeten.
Lábjegyzet. Ez egy vicc.
Ugye tudjátok, milyen közeli barátok?
Szinte tesók voltak. Mindegy, nem számít.
Szórakoztató Jayjel baszakodni.
Ő a legkedvesebb, legrendesebb tag.
Mind tudjuk, hogy én vagyok a zakkant.
Jay hálás lenne, ha... Várjatok! Csá, haver!
- Ez olyan hülye poén volt. -Így jó volt?
Szóról szóra, ahogy mondtad. Oké. Jól van, pajti.
Majd dumálunk. Jól van.
Oké.
Istenem!
Jon oltári volt. Alig bírtam visszafogni.
- Én attól tartok, hogy ha nyerek... - Aha.
Én véletlenül a Holokauszttagadók Védelmi Alapját választottam a szervezetemnek.
Azt hittem, minket védenek a holokauszttagadókkal szemben.
- De úgy tűnik, nem ezt csinálják. - Hát igen.
Király.
- Köszönöm. - Megvan az oka.
Szörnyen nagy csendben vagy, Trevor.
Nem röhögtél az Epsteines poénon.
Rajtam volt a szemüveg, nem nagyon tudtam figyelni.
Aha. Oké.
Ennek nem kéne viccesnek lennie, de mégis az.
Figyu, erről nem szólt senki semmit,
de mit csináljak, ha kakálnom kell?
- Oda menjek? - Azt használhatod.
- Az egy működő vécé. - Ott kakálhatok?
Ott van vécépapír.
Istenem!
Budis humor. Számíthattam rá, hogy valaki ezzel jön majd.
Azt hiszem, valamikor majd el kell mennem kakálni.
Én is idegeskedek a barnamacizás miatt.
Nem finomkodok és nem cukiskodok, amikor szarok, csak...
Csak szólj majd nekünk is, amikor kakálnod kell!
Tudni fogjátok. Hangos és ádáz esemény lesz.
Oké. Jól van.
Én mindenen nevetek.
Még a legbutább dolgokon is nevetek.
Szóval nekem ez egy rémálom.
Feszült vagyok, ezért előjött az aranyerem, szóval nekem időbe telik.
- Tesó! Nem csak neked, nekem is. - Értem.
- Pacsi, tesó! - Ja.
- Erről van szó. - Aranyértesók vagyunk.
Én csak havibajnak hívom.
Tarts ki!
Ezt a beszélgetést én kezdtem. Nem tudom, miért teszem ezt magammal.
Én most elkullogok, mert már a nevetés határán vagyunk.
Ja.
Trevor és Jon már alig bírják.
A pasimnak van egy PÁT-ja.
- Az nem tudom, micsoda. - Pénisz Álomtábla.
Fejezd be! Azonnal.
Neked milyen az ideális pénisz?
Ha Starbucks lenne, szerintem te Grandét kérnél.
És ha lenne Grande széles, akkor Grande széleset kérnél.
Ugye? Mármint poharat.
Ez kurva vicces.
Caroline, Dave és Tom veszélyforrások voltak nekem,
mert mi már nem vagyunk mai gyerekek. Tudjuk, hogyan kell gyenge pontot keresni.
Családi összejövetel.
Miért? Szeretnék nálad családtag lenni.
- Már az vagy. - Ez olyan, mint egy kanadai összejövetel.
Egy dögös Unabomberrel.
Ettől szebbet még senki nem mondott nekem.
Túl fiatalok vagyunk, hogy értsük ezt az utalást.
Szerintem a pasim túl fiatal hozzám.
Thomas Green előrukkolt egy műanyag kakival.
- Kakiadagot kaptunk. - Kezdődik a szarozás.
Vigyorgott.
Közel vagyunk!
Ki fog megtörni?
- Üdv! - Mi?
Hiperekplexiás vagyok, ezért könnyen megijedek.
- Szóval ez csak... - Nekem...
Jó tudni.
Nem vagyok egy nagy nevető,
de 12 éves korom óta bánatos képem van.
Halványan engem is elszomorítasz.
Nekem ez a pihenős arcom.
Láttam!
Nem én voltam!
Ki volt az?
Szerintem csak most jön a zenekar.
Azt hiszik, tudják, hogy mit jelent.
Jól van. Ideje rosszfiút játszani.
Ciki.
Ciki. Ez nagyon ciki, skacok.
Mennyinél is, úgy 20 percnél járunk?
Szóval, igen. Mindenki figyeljen jól a monitorra!
NEVETÉSVESZÉLY!
-Üdv! - Mi?
AZONNALI VISSZAJÁTSZÁS
Hiperekplexiás vagyok, ezért könnyen megijedek.
Jó tudni.
Nem vagyok egy nagy nevető,
de 12 éves korom óta bánatos képem van.
Ezzel küszködök.
Szörnyű mentés volt. Tudsz róla?
Ha nem vettük volna fel,
soha senki nem tudta volna meg, hogy nevettél.
Szóval...
Tudtam, hogy jól láttam, hogy nevetett a műkakin.
Nagyon haragszom magamra.
Tom Green a lehengerlő sármjával elém rakott egy műkakit.
Általában azt mondanám: "Meg vagy te húzatva?" De helyette...
Mert ebben a műsorban ezt flörtölésnek vettem.
Hát nem? Szerintem tök nyilvánvaló.
De várjatok! Nem ő az egyetlen.
Van még más is.
Az egyikőtök azt hitte, megúszhat egy nevetést,
de megnéztük a felvételeket.
Jól van.
Neked milyen az ideális pénisz?
Ha Starbucks lenne, szerintem te Grandét kérnél.
És ha lenne Grande széles, akkor Grande széleset kérnél.
Ugye? Mármint poharat.
Debra, ez a tiéd.
Ne vedd el!
Szóval akkor tényleg figyelnek?
Igen! Van itt vagy 400 rohadt kamera!
Azt hittem, csak idesandítanak.
- Amíg itt vagy, addig nevethetünk? - Igen.
Hál' istennek!
Engedjétek ki a démonokat! Hadd üljön el a por!
Ez nem az a fajta műsor.
De a lényeg, hogy ügyesebben!
- Oké? - Oké.
Ügyesebben!
Ja igen, van kivonulózeném is!
Hölgyeim és uraim, a közkincs, a grunge!
Igen.
Caroline és Deb már bulizik a sárga lapokkal.
Ha még egyszer nevetnek, repülnek innen.
Nyomjuk, gyerekek!
Sajnálom.
Nem! Látom ezt a rázós izét a kezeden!
Még mindig kékség van idebent.
- Ne, várj, ha jön az a hang... - Itt is van.
- Már megy is tovább. - Indul a mandula.
A nevetés most elhal.
Fejezd be, Caroline!
- Baltaarc. Ez az. - Igen.
Ez vicces.
Amikor valaki kap egy figyelmeztetőlapot,
olyanok vagyunk, mint a bálnák, ami feljön a felszínre oxigénért.
- Az a mi nagy pillanatunk. - Ja.
Colin, rúdtáncolj nekünk azzal a bottal!
- Oké. - Jó?
Miért nézel rám?
Azt hittem, hogy ezt kérted.
- Deb kívánsága volt. - Nem! Én elvagyok.
Miféle táncot jár Colin? Istentelenül borzalmas.
Istenem! Ez kellemes, mert romantikus.
Megvan a szemkontaktus.
Deb, te annyira éhezel a romantikára, hogy szerinted ez romantikus?
Hát, ez a baj.
Szerintem Debra nevével érik egy piros lap.
Feltehetnék egy mikrofont.
Az Algonquinon rádiózást tanultam.
Na, de jó! Tom apja is eljött.
Milyen fess!
Na, remek. Vicces zakó. Kezdődik.
Kezdődik.
Nagyszerű, hogy itt lehetek, Last One Laughing.
Ma elég meleg volt Torontóban.
Mennyire meleg?
Annyira meleg volt, hogy egy veréb jégkásába mártogatta a kukacát.
Nem? Senki?
Segíts egy kicsit, Orin!
Ma elég meleg volt Torontóban.
Mennyire volt meleg?
Annyira meleg volt, hogy a víztározónál
láttam két patkányt jégnyalókával vízisíelni.
Nagyon szépen köszönöm. Akkor próbáljunk egy másikat!
Mert kicsik.
Be van kapcsolva? Oké.
Ma elég meleg volt Torontóban, Colin.
Mennyire volt meleg?
Annyira meleg volt ma reggel, hogy kellett öt flakon dezodor,
de azt mind a taxisofőrre fújtam.
Mert büdös.
Tom ugyanazt a poént ismételgette.
- Ma nagyon meleg volt Torontóban. - Újra...
- Ma elég meleg volt Torontóban. - ...és újra...
- Ma nagyon meleg volt odakint. - ...és újra...
Meleg volt ma.
Olyan sokáig nyomta, hogy kezdett kellemetlen lenni.
Nagyon vicces volt, mert nagyon elszántan csinálta.
Mintha azt akarta volna, hogy furán érezzük magunkat, és ez vicces volt.
Annyira meleg volt, hogy láttam az ördögöt a Walmartban
légkondit vásárolni.
Ez kemény dió.
Kemény a mai közönség.
Mae-nél mindjárt elszakad a cérna.
Annyira meleg volt, hogy egy mókus edényfogóban szedte a mogyorót.
Hamar rájöttem, hogy Tom lesz a kriptonitom.
Az ismétlődés, meg hogy ott a zenekar...
Istenkém, nagyon kemény volt.
Öcsém, vékony jégen táncolunk.
Kemény hétvégéje volt a taxisofőrömnek Torontóban.
Az illegális petárdák miatt olyan sérülést szenvedett, hogy többé nem dolgozhat.
Várjatok! Várd meg a csattanót, Orin!
Jó lesz.
A taxisofőr olyan sérülést szenvedett, hogy többé nem dolgozhat.
Leszopta a saját középső ujját.
Jól van.
Nagyon szépen köszönöm.
Kemény dió ez a mai közönség. Nincs mit tenni.
Közel, nagyon közel volt.
El is felejtettem, hogy imádom a rossz poénokat.
- A francba! - Gyerünk, csapassuk tovább, zenekarom!
Adjatok egy C-mollt, gyerünk!
Csapjunk a lovak közé!
Szórakozzunk egy nagyot!
Ne!
Basszus, eltakarják a szájukat, balra, jobbra és középen is.
Ezt nem szabad.
Gyerünk, emberek! Énekeljetek! Tudjátok a szöveget!
Azt se tudom, mit csinálunk!
Mit csinálunk?
A kurva életbe! Fejen kúrta egy rohadt üveggel!
- Baszd meg! - Faszom! Mae nem szarozik.
Hát aztán?
Minden széttörhető? Megpróbálom ezt.
Ti köcsögök! Ezt nem tehetitek.
Részemről ezért büntetőpad jár.
- Te voltál az? - Te voltál az.
- Nem hinném. - Nem én voltam!
Én nem lehettem. Nem én voltam.
Akár milliószor is elmondhatnám.
Nem lehet megtanítani, hogy hogyan kell figyelni.
Kiestem? Kiestem. Én nevettem?
Volt egy szabályszegés.
- Valójában két szabályszegés történt. - Atyaég!
Mindenki tapassza a szemét a tévére!
Remélem, ez nem a mellbimbód.
Körbenézek, és mintha ikonokat,
mintha rocksztárokat, mintha titánokat néznék.
Mind nagyon viccesek.
Egy poén kellős közepén voltam!
Benne vagy egy helyzetben, és eszembe jut: "Szerintem be vagyok gombázva."
Te jó ég!
Mae szereti a sajtos szenyámat.
Sehol se biztonságos.
Mi a fasz?
Mintha az Alkonyzóna egyik epizódja lenne.
Hölgyeim és uraim!
A játék első piros lapja!
Mi a faszom ez a műsor?
A feliratot fordította: Vécsey Ádám
Kreatívfelelős Csonka Ágnes