Suorana Kanadan LOL-teatterista,
Jay Baruchel ja LOL: Kanada!
Mukana komedienne, joka on aina istunut kuljettajan paikalla, Caroline Rhea!
Valmiina varastamaan valokeilan,
Kanadan sutkautusten kuningatar, raivoisan hauska Debra DiGiovanni!
Saatte aina rahoillenne vastinetta
musiikillisen komedian pimeältä prinssiltä, Jon Lajoielta!
Seuraavaksi vuorossa avantgarden isoisä, Tom Green!
Eikä siinä kaikki.
Ette voi paeta ettekä piiloutua
stand-up komedian taatulta tyylisiepolta, joka ei koskaan luovuta,
Brandon Ash-Mohammed!
AVIOLIITTOTODISTUS
Tervehtikää ystävällistä naapurustonne hauskuuttajaa,
Andrew Phung!
Tämä mies tarjoilee aina kattauksen upeita hahmoja, komedian kameleontti,
Dave Foley!
Nokkimisjärjestyksen huipulla,
vapaa ja keski-ikäinen, Colin Mochrie!
Nostakaa jalkanne ja nauttikaa hauskoista pätkistä,
joita tarjoaa komedian villimies K. Trevor Wilson!
Viimeisenä komedian magneettinen roolimalli.
MAE OLI TÄÄLLÄ
Älkää kääntäkö selkäänne Mae Martinille!
Ja tietysti isäntämme, mies ja myytti, Jay Baruchel!
Aika katsoa LOL: Kanada!
LOL: KANADA
Hitto. Ihanko oikeasti?
Hei, siellä! Olen Jay Baruchel.
Ammattikoomikon työnä on saada ihmiset nauramaan.
Ja ihminen alkaa vaistomaisesti nauraa,
kun hän näkee jotain mielestään hauskaa.
Tauko, kaverit.
Eikö? Selvä, se tekeekin tästä mielipuolista,
koska seuraavan kuuden tunnin aikana Kanadan parhaat koomikot
lukitaan tähän huoneeseen kuin Stanfordin vankilakokeilussa.
Heillä on yhteinen päämäärä. Saada toiset nauramaan.
Tässäpä jutun juju.
Se, joka nauraa, on ulkona. Hitto soikoon.
Viimeisenä naurava... nyt tajuatte ohjelman nimen,
voittaa 100 000 dollaria hyväntekeväisyyteen.
Puhumattakaan halutusta LOL-kruunusta ja -viitasta.
KUNINKAALLINEN PELLE
Seuraan kaikkea upeasta mökistäni.
Rehellisesti sanoen, en tiedä mitä mikäkin näistä tekee,
mutta luoja tietää, kuinka pidän vivuista.
Aloitetaan. Vapautetaan verikoirat.
Ensimmäinen koomikkomme, Andrew Phung,
yksi Kim's Conveniencen tähdistä. Hän on uskomaton esiintyjä.
Mahdollisuus päästä kasvokkain
tämän maan parhaiden koomikoiden ja esiintyjien kanssa?
Hitto, miten jännittävää.
Heippa.
Selvä, olen siis ensimmäinen.
Katsokaa, miten puhtaasti hän on pukeutunut.
Se on jo nyt hauskaa.
Ei, se on niin hauskaa.
En osaa pitää naamaani peruslukemilla.
Rakastan naurua, joudun siis pidättelemään.
Hetkeksi sivuun. Nähdään toisella puolella. Minä nauran.
Sairasta. Halusin aina juontaa myöhäisillan puheohjelmaa.
Toivottakaa tervetulleeksi seuraava vieraamme, tuo henkilö!
Kuka se voisi olla?
Peter Mansbridge? Ei, se on Colin Mochrie.
Kansainvälisesti tunnustettu impron ikoni.
Ei!
Katsokaa tätä kaveria!
Tiesin, että tulet mukaan. Tunsin sen!
Pelaan vanhusta niin paljon kuin voin.
Ehkä tekaistu sydänkohtaus. Aivoverenvuoto.
Hämään heitä, ja sitten vedän housut alas, ja he putoavat.
Se on pelin henki.
Ensimmäinen vieraamme. Legendaarinen improkoomikko,
"Whose Line is it Anyway?" -ohjelman tähti. Aplodit!
Kiitoksia.
- Pitäisi tottua tällaiseen vastaanottoon. - Niin.
Olen Debra DiGiovanni.
Tykkään sanoa tuhmia asioita.
Pidän rumista sanoista.
Varmaan, koska lapsuudenkotini oli niin tiukka.
Heti muutettuani pois, olin ihan: "Selvä, runkkarit!"
Olin, että... Meninkö liian pitkälle?
- Mitä? - Hei.
Hei, kaikki!
Debra DiGiovanni.
Loistava stand-up koomikko, mutta petollisen nauravainen.
Debra, olen aika varma, että hän lähtee ekana.
Sanon sen. Hän on helppo. Tarkoitan naurun suhteen.
Muurin toiselta puolen tulee
K. Trevor Wilson, Letterkennyn kuuluisuus,
olemme olleet ystäviä 16-vuotiaista.
Tunnen teidät.
On kivuliasta vitsailla ilman reaktiota.
Mutta olen esiintynyt koville yleisöille.
Olen esiintynyt vanhuksille, jotka olivat unessa.
Harvemmin tarvitsee lopettaa esitystä:
"Voiko hoitsu katsoa, onko tämä tyyppi kuollut?"
Se on aika kuollutta menoa.
Pyhä jysäys.
Tuo on kuumottavaa.
Kaameaa, Trevor. Hiton iso seinämaalaus minusta.
Voi hitto, nyt mennään.
Jon Lajoie, tunnettu The Leaguesta ja hysteerisistä viraalivideoistaan.
Hei, nimeni on Jon Lajoie.
Olen tuttu, koska näyttelin pääosaa Pelastakaa sotamies Ryanissa,
ja elokuvassa Big.
Ne olivat suosittuja. Olen tehnyt muutakin.
Tervetuloa.
Voi hitto!
Nähtyäni Colin Mochrien, ajattelin: "Olen mennyttä."
He ovat koomikkojen kermaa.
Pukuhuone on täällä, se on kai myös rekvisiittahuone.
Herranjumala.
- Ovi on lukossa. - Rekvisiitta, klassikko.
Olen muuten suuri fani.
- Kiitos. - Tämä on uskomatonta.
Taidan tarvita strategian, aion olla tajuttomana
suurimman osan kuudesta tunnista.
Voinko huumata itseni ennen ohjelmaa?
Onko sinulla huumeita? Näytät siltä.
Joo, anna. Anna yksi.
Älkää kertoko muille.
Toin vähän COVIDia.
He eivät ehdi edes huomata sitä.
Siitä tulee hauskaa. Luulen, että kaikki nauravat.
Selvä.
No niin, katsokaa tätä.
Selvä, se on menoa. Brandon Ash-Mohammed.
Lahjakas aloitteleva stand-up koomikko.
Luoja!
Kaaduin. Mustaani sattuu, haluan istua.
Ajattelin: "Pitää näyttää itsevarmalta. Olen valmis."
Ja sitten kompastuin.
Olen pahoillani.
Mitä minun pitäisi nyt tehdä?
Pitää laittaa laukku pois.
Kaikki ovat tosi kuuluisia.
Tunnen olevani se Taylor Swiftin hahmo, olen kuin...
Näin. Tiedättekö, mistä puhun?
Olen ihan, joo.
Katsokaa jääkaappia.
- Okei, kombuchaa. - Joo.
- Vatsan pitää toimia. - Todellakin.
Ei liiaksi. Olemme täällä kuusi tuntia.
- Kuusi? Jösses. - Niin.
Hiton hitto.
Tom Green, jumalauta.
On vain yksi.
Olen katsonut Tomia koko ikäni.
Mitä?
Kun Tom Green astui sisään, olin shokissa.
Adrew, mitäs? Tom, kuinka menee?
Ihailen häntä paljon.
Olen pulassa.
Tämä taitaa olla pilaa.
Olemme varmaan Tom Green Show'ssa.
Tervetuloa ohjelmaan, kaikki.
- Tämä on hyvin pelattu pila. - Ei.
Olen valmis kilpailemaan.
Minulla on mielessä asioita, joita halusin tehdä tänään.
Ei pitäisi sanoa tätä, koska kun katsotte sitä
ja tajuatte minun valmistautuneen,
pidätte minua hulluna. Mutta ei se haittaa.
Pidätte jo muutenkin.
Hitto soikoon. Mae Martin. Kanadan kansallisaarre.
Englanti varasti hänet meiltä.
Olen ollut Englannissa 11 vuotta,
joten on noloa, kun olen: "Hei!"
Ja kaikki vastaavat: "Anteeksi, Ellen?"
Kuka se voisi olla?
Selvä.
Voi luoja. Tämä on pelottavinta, mitä olen koskaan tehnyt.
Naiset ja herrat, mitä voisin sanoa
Caroline Rheasta, paitsi "hitto, mikä legenda"?
Herranjumala.
- Miksi? - Hei!
Kuningatar on täällä!
- Hei, Colin. Miten voit? - Entä sinä?
Saat minut nauramaan sekunnissa.
Saan itseni nauramaan nopeammin.
Puhumme nauramisesta.
Hilda-täti Sabrina, teininoidasta.
Aina kun näen hänet telkkarissa,
hän on ykkösluokan koomikkojen kanssa.
- Trevor, hienoa tavata sinut. - Samoin.
Tästä voi tulla LOL:n lyhyin kausi. Murrumme kahdessa minuutissa.
Niin siistiä.
- Oletko valmiina? - Olen täynnä katumusta ja ahdistusta.
- Entä muut? - Sama.
Huonoa päätöksentekoa.
En tiedä, tietävätkö Carolinen kanssakilpailijat,
että hänen koko olemuksensa, pidennyksistä revittyihin housuihin,
on harkittu osa vitsiä.
Hei, minulla ei ole prostituoidun hiuksia!
Minulla on tyttäreni vaatteet. Minusta se on hauskaa.
Niissä lukee: "Yksi koko mahtuu kaikille." Eikä mahdu!
Vatsani näkyy ja selkäläskini roikkuvat ulkona
ja kukaan ei sano mitään!
Mitä oikein ajattelin?
- Olinko viimeinen? - Yksi vielä.
Voihan kakka.
Me... Me emme ole tämän arvoisia.
Naiset ja herrat, The Kids in the Hallin Dave Foley.
Onko tämä todellista?
Dave!
Voi luoja.
Dave ja hänen ohjelmansa opetti minulle, mitä komedia on.
Hän on yksi maailman hauskimmista ihmisistä.
Tästä tulee tosi helppoa.
Onneksi en pidä komediasta,
joten saanen siitä etulyöntiaseman.
Olen työskennellyt ryhmäni kanssa 35 vuotta,
eivätkä he ole saaneet minua nauramaan.
Miten voit?
Hauska nähdä sinua.
En nauti sketseistä enkä stand-upista.
En todellakaan nauti improsta. En siedä poliittista huumoria.
En kestä vessahuumoria. Synkkä huumori? Ei kiinnosta.
Hahmotyöskentely? Epäkiinnostavaa.
Vihaan huumoria rekvisiitalla. En pidä roastaamisesta.
Mainitkaa mitä vain, en nauti siitä.
- Unelmatiimi. - Tässä se on.
- Tässä kaikki. - Selvä.
Katsokaa tätä.
Rakastan sitä. Sydämeni pakahtuu onnesta
katsoessani heitä yhdessä.
- Olemmeko telkkarissa? - Luulen niin.
- Täällä on kameroita. - Kaikki piilokamerat.
Kymmenen koomikkoa huoneessa.
Se on paljon.
Haluan sanoa kaaos.
Minulla on kamerakatetri.
Tästä tulee kiinnostavaa.
Joku tulee kakkaamaan sinne.
Aloitetaan bileet.
Johan on paljon savua.
No niin, aloitetaan.
Aika lukea lakia näille vesipäille.
Voihan kakkura. Jotain tapahtuu.
Haloo!
No niin.
Jay Baruchel!
Baruchel! Baruchel!
- Miten menee? - Hei.
- Miten voit? - Hyvin.
Moi, miten voit, kamu?
Aikamoinen sisääntulo.
Miten te voitte? Vastatkaa samaan aikaan.
Minua kikatuttaa, joten lähden varmaan pikaiseen.
Kaikki luulevat niin. Se on jutun juju.
Jos koomikot pitävät jostain,
niin säännöistä, joten mennään suoraan asiaan.
Pääsääntönä on, ettei saa nauraa.
Kun kuulette tämän äänen...
Aika alkaa.
Älkää naurako toisillenne, itsellenne vahingossa,
älkää salatko naurua,
älkääkä naurako, kun vitsailen satunnaisesti
mökkini suojista.
Tarkkailen teitä kuin kuumottava haukka.
Jos joku nauraa
tai erehtyy edes hymyilemään,
seuraa tämä...
- En tule selviämään. - Voi hitto.
Peli loppuu,
tulen tuomaan syylliselle yhden näistä.
- Kyllä. - Ne ovat kauniita.
Luonnollisesti Kanadan suosikkilajin, jalkapallon, innoittamia.
Ensimmäisellä kerralla saat keltaisen kortin. Se on varoitus.
Toisella kerralla saat punaisen kortin.
Olet ulkona kuin lumiukko.
Tuleeko tästä kiroiluohjelma?
Minulla on lupa, mutta en tiedä teistä.
En suostu tuhmuuksiin!
Kanadan viihdyttäjinä
olemme tottuneet kunnon show-kohteluun.
Teimme myöhäisillan ohjelmalavan esiintyjille.
Mukana oma myöhäisillan bändimme!
Hienoa.
Selvä.
Täällä ovat mustat ihmiset. Heidät on piilotettu sinne.
Hauskaa.
Vihdoin, kuten tiedättekin,
ja minkä vuoksi tulittekin,
viimeinen nauraja saa 100 000 dollaria hyväntekeväisyyteen.
- En tiennyt hyväntekeväisyydestä. - Joo.
Jos tarvitsette minua,
salakuuntelen ja tarkkailen teitä kaikkia.
Pitäkää hauskaa ja onnea. Poistun mökkiini.
No niin.
Selvä, ei paha.
Tulin hyvin tietoiseksi hiestä otsallani
jo heti alussa, se oli...
Täällä on paljon viileämpää. Nähdään.
No niin, nyt riittää.
Musiikki riittää. Lopettakaa soittaminen.
Lopettakaa soittaminen.
Olen peloissani.
Palaako Jack esittelemään isännän?
En usko.
Mitä tuo nyt oli?
- Onko tämä muiden mielestä absurdia? - On.
- Kyllä on. - Hullua.
Hysteeristä.
- Pieni juna. - Pieni juna.
Pidän junista, mutta en tiennyt mistä oli kyse.
En muista mitään junista.
Se alkoi.
Tuo tarkoittaa, että se alkoi.
- Selvä. - Aloitimme!
Joo.
Jeesus!
Aloitammeko? Kai se niin on?
Jeesus!
Älä hymyile, Dave.
Virnuilee jo.
Tämä on ihan hiton naurettavaa!
Haluan tuon loppuvan.
Hei, kaikki. Me vasta aloitamme.
Hauskuus alkakoon! Kiitos bändille!
Selvä.
Pitää muistaa olla nauramatta.
Joo, se on pääasia.
- Pitää päästä luotasi. - Tiedän, en ole...
- Haluan kauas Debistä. - Joo.
Punaista valoa ei ole vielä annettu, saamme siis nauraa.
Ei. Se alkoi, Tom!
Kun se alkaa, me nauramme,
ja voittaja on se, kuka nauraa pisimpään.
Luulin, että punainen valo olisi...
Ala nauraa. Ja kuka nauraa pisimpään...
Viimeinen nauraja on se, joka nauraa pisimpään.
En ollut tarkkana sääntöjen kanssa.
Ihan kuin ravintolan erikoistarjoukset, en kuunnellut.
Enää viisi tuntia ja 58 minuuttia.
Heti kun peli alkoi, tunsin hysteerisyyden alkavan.
Pelkkä katsominen silmiin alkaa naurattaa.
Joka suunnassa oli uhkia, en osaa selittää sitä.
Missään ei ole turvallista.
Se toimii.
Mene pois luotani.
Mitä aiot ottaa?
Nakki?
Joo, siitä on hetki.
Jessus!
Viisi minuuttia ja Mae on jo nauramaisillaan.
Mitä tekisin sen kanssa?
Mitä sillä voi tehdä?
Paljon, mutta pitäydyn. Tämä ei ole sellainen ohjelma.
Tilanne on absurdi.
Tunsin, että piti laittaa pallo pyörimään
ja tehdä selväksi, että alussa voi mennä liian pitkälle.
He leikkaavat sen vain pois.
Haloo.
Jep.
Voin tehdä sen, Jay.
Hei, kaikki! Ihan pikaisesti. Jay on täällä... Joo, hetkinen.
Ei, et tee tuota.
Joo, nämä menevät suoraan Jaylle.
Joo, voisin... Voin tehdä sen, selvä.
- Esität. - Hän esittää.
Hetkinen. Joo. Ei, minä teen sen. Selvä on.
Jay sanoi vielä jotain. Hän unohti sen täällä ollessaan.
Tiedämme kaikki, miten internet toimii.
Jos täällä tapahtuu jotain hätkähdyttävää,
muusta ei enää puhutakaan.
Jay haluaa, että huomio pysyy Kanadan komediassa
ja hyväntekeväisyydessä,
joten hän on pyytänyt, että kuvausten aikana...
He eivät kuvaa vielä,
mutta emme saa mainita
hänen läheistä suhdettaan Jeffrey Epsteiniin.
Jos alamme puhua sellaisesta,
kaikkia mietityttää vain, kuinka usein hän kävi saarella.
Tuo on ansa. Se on vitsi.
Kuinka läheisiä he olivat?
Kuin veljiä. Ei sillä ole merkitystä.
Jay on hauska kohde.
Hän on suloisin, kiltein kaveri.
Tiedämme, että minä olen psyko.
Joten, Jay arvostaisi... Hetkinen. Hei, kamu.
- Hölmö pila. - Menikö se oikein?
Toistin kaiken sanasta sanaan. Selvä, kaveri.
Nähdään sitten myöhemmin.
Selvä.
Voi herranjumala!
Jon oli hulvaton. Kävin rajalla.
Olen huolissani voitostani...
Valitsin vahingossa Holokaustin Kieltäjien Rahaston hyväntekeväisyyskohteekseni.
Luulin, että he edustavat meitä kieltäjiä vastaan.
- Ilmeisesti olin väärässä. - Aivan.
Kiva.
- Kiitos. - Siihen on syynsä.
Olet ollut kovin hiljainen, Trevor.
Se Epsteinin juttu ei vaikuttanut sinuun.
Minulla oli lasit, joten oli vaikea keskittyä.
Joo, juuri niin.
Tuon ei pitäisi olla hauskaa, mutta se on.
He eivät sanoneet mitään.
Entä jos pitää mennä kakille?
- Menenkö tuonne? - Voit käyttää tuota.
- Se toimii. - Kakille pepustani?
Siellä on paperia.
Jestas.
Vessahuumoria. Se oli kai väistämätöntä.
Minun pitäisi kai mennä kakille jossain vaiheessa.
Minuakin jännittää kakkonen.
En ole hienovarainen siihen liittyen, se on...
Kerro meille, kun sinun pitää mennä.
Tulette tietämään sen. Tapahtuma on raivoisa.
Jaha. Selvä.
Nauran kaikelle.
Nauran hölmöimmille asioille.
Tämä on painajaiseni.
Hermostuttaa, peräpukamani temppuilevat. Tässä menee hetki.
- Meillä molemmilla. - Niin.
- Ylhäältä. - Joo.
- Siitä puhun. - Peräpukamakaiffarit.
Kuukauden vieras, nimesin ne.
Pidä itsesi kasassa.
Minun syyni. En tiedä, miksi tein tämän itselleni.
Poistun nyt, koska olemme lähellä.
Jep.
Trevor ja Jon taistelevat jo.
Poikaystävälläni on UKP.
- En tiedä, mikä se on. - Unelmakarttapenis.
Lopeta tuo. Heti.
Millainen on ideaalinen peniksesi?
Jos olisimme Starbucksissa, tilaisin Granden.
Jos heillä olisi paksu, ottaisin sellaisen.
Siis kupin.
Hitto, miten hauskaa.
Caroline, Dave ja Tom ovat vaarallisia minulle,
koska historiamme on pisin. Osaamme hyödyntää heikkouksia.
Perhetapaaminen.
Miksi? Haluan kuulua perheeseen.
- Kuulut perheeseen. - Näyttää kanadalaiselta perheeltä.
Kuuman Unabomberin vieressä.
Kauneinta, mitä minulle on sanottu.
Olemme liian nuoria tuolle viittaukselle.
Tapailemani mies on mielestäni liian nuori minulle.
Thomas Green muovikakalla.
- Saavuimme kakkaosioon. - Olemme jo paskassa.
Hän virnisti.
Olemme lähellä!
Kuka murtuu?
- Heippa. - Mitä?
Kärsin hyperekpleksiasta, hätkähdän todella helposti.
- Eli, se on... - Minulla on...
Hyvä tietää.
En ole kova nauramaan,
minulla on ollut nyrpeä ilme 12-vuotiaasta asti.
Sinusta huokuu lievää surullisuutta.
Sellainen naamani on levossa.
Näin sen!
Enkä!
Kuka se oli?
Tarkoittaa varmaan, että bändi tulee.
He tietävät, mitä tämä tarkoittaa.
Selvä. Aika pahistella.
Noloa.
Noloa. Todella noloa, kaverit.
Kauanko tässä meni, 20 minuuttia?
Pyydän teitä kollektiivisesti katsomaan monitoria.
NAURUHÄLYTYS!
- Heippa. - Mitä?
PIKAUUSINTA
Kärsin hyperekpleksiasta, hätkähdän todella helposti.
Hyvä tietää.
En ole kova nauramaan,
minulla on ollut nyrpeä ilme 12-vuotiaasta asti.
Taistelen sitä vastaan.
Mieletöntä. Eikö?
Ellei sitä olisi nauhoitettu,
kukaan ei tietäisi, että nauroit.
Joten...
Luulin tekokakan saavan naurut.
Olen vihainen itselleni.
Tom Green, viettelevällä charmillaan, laittoi tekokakkaa eteeni.
Normaalisti sanoisin: "Oletko viisi?" Sen sijaan...
Koska tässä tilanteessa tulkitsin sen flirttailuksi.
Eikö? Aika itsestäänselvää.
Odottakaa. Kyse ei ole vain hänestä.
On lisää.
Joku luuli päässeensä pälkähästä,
mutta tarkistimme nauhan.
No niin.
Ihanteellinen peniksesi?
Jos olisimme Starbucksissa, tilaisin Granden.
Jos heillä olisi paksu, ottaisin sellaisen.
Siis kupin.
Debra, tämä on sinulle.
Älä ota sitä!
He siis todella katsovat?
Kyllä! Täällä on jotain 400 hiton kameraa!
Ajattelin heidän vilkuilevan.
- Kun olet täällä, saammeko nauraa? - Kyllä.
Luojan kiitos.
Ottakaa rennosti. Löysätkää vöitä.
Tämä ei ole sellainen show.
Ennen kaikkea, olkaa parempia.
- Selvä. - Selvä?
Olkaa parempia.
Joo, minulla on oma musa!
Naiset ja herrat, tekijänoikeudetonta grungea!
Joo.
Caroline ja Deb aloittivat pelin keltaisilla korteilla,
ja mikäli he nauravat uudelleen, heippa.
Peli on käynnissä!
Olen pahoillani.
Ei! Näen surruttajan kädessäsi!
Täällä on yhä sinistä.
- Hetkinen, se ääni... - Taas mennään.
- Siinä se. - Nyt aloitamme.
Nauru kuolee nyt.
Lopeta, Caroline.
- Kivinaama, nyt. - Aivan.
Hauskoja aikoja.
Kun joku saa varoituskortin,
on kuin olisimme valaita, jotka haukkaavat happea.
- Se on hetkemme. - Joo.
Colin, mikset tekisi tankotanssia?
- Sopii. - Sopiiko?
Miksi keskityt minuun?
Luulin, että se oli pyyntö.
- Deb sitä halusi. - Ei, pärjään ilman.
Mikä on tuo Colinin tanssi? Se on hirvittävää.
Jestas, Kivaa, koska se on romanttista.
On katsekontakti.
Deb, olet niin ilman, ettet tunnista romantiikkaa.
Siinä ongelma onkin.
Täällä taitaa olla punainen kortti Debran nimellä.
Kiinnitän mikrofonin.
Opiskelin lähetystä Algonquin Collegessa.
Hyvä. Tomin isä tuli.
Onpa komeaa!
Voi pojat, hauska takki. Nyt mennään.
Nyt mennään.
Tervetuloa, hienoa olla täällä tänään.
Torontossa oli tänään kuuma.
Kuinka kuuma?
Niin kuuma, että varpunen dippasi matonsa Tim'sin jääkahviin.
Eikö? Kukaan?
Tarvitsen apua, Orin.
Torontossa oli tänään kuuma.
Kuinka kuuma?
Tekojärvellä oli niin kuuma,
että kaksi rottaa vesihiihti mehujäätikuilla.
Kiitoksia. Kokeillaan sitten toista.
Koska ne ovat pieniä.
Onko tämä päällä? Selvä.
Torontossa oli tänään kuuma, Colin.
Kuinka kuuma?
Tänä aamuna oli niin kuuma, että piti ottaa viisi tölkkiä deodoranttia,
ja se oli vain taksikuskiani varten.
Koska hän haisee.
Tom kertoi samaa vitsiä.
- Torontossa oli kuuma. - Uudelleen...
- Torontossa oli tänään kuuma. - Ja uudelleen...
- Oli niin kuuma. - Ja uudelleen...
Tänään oli kuuma.
Se jatkui liian kauan ja muuttui epämiellyttäväksi.
Se oli hauskaa, koska hän teki sen täysillä.
Hän sanoi: "Teen olonne oudoksi", ja se oli hauskaa.
Niin kuuma, että näin paholaisen Walmartissa,
ostamassa ilmastointilaitetta.
Se oli villiä kamaa.
Vaikea yleisö.
Mae on lähellä ratkeamista.
Niin kuuma, että näin oravan nostavan pähkinän uunikintailla.
Tiesin alusta asti, että Tom olisi kryptoniittini.
Toisto ja bändin mukanaolo...
Hitto, se oli vaikeaa.
Hyvä, olomme on hutera.
Vaikea viikonloppu taksikuskilleni Torontossa.
Laittomien ilotulitteiden vuoksi hän loukkaantui työkyvyttömäksi.
Hetki. Odota kohokohtaa, Orin.
Se on hyvä.
Taksikuski loukkaantui työkyvyttömäksi.
Hän räjäytti keskisormensa irti.
No niin.
No, kiitos paljon.
Kova yleisö. Minkäs teet?
Lähellä. Hyvin lähellä.
Unohdin, kuinka rakastan huonoja vitsejä.
- Hitto soikoon! - Jatketaan, bändi!
Anna C-molli!
Aloitetaan bileet!
Pidetään vähän hauskaa!
Ei.
Hitto, kaikki peittelevät suunsa.
Niin ei saa tehdä.
Laulakaa kaikki mukana, osaatte sanat!
En edes tiedä, mitä teemme!
Mitä me teemme?
Pyhä paska! Hän pullotti hänet!
- Juma! - Hitto, Mae on tosissaan.
Mitä sitten?
Hajoaako kaikki? Anna kun kokeilen tätä.
Kakkiaiset, tämä ei käy.
Joudut jäähylle, jos minulta kysytään.
- Sinä? - Se olit sinä.
- Enpä usko. - Se en ole minä!
Minä se en voi olla. En tehnyt sitä.
Sanot sen kerran, sanot sen tuhat kertaa.
Ihmisiä ei voi opettaa kuuntelemaan.
Olenko ulkona? Nauroinko?
Tuli rike.
- Kaksi rikettä. - Jumaliste.
Kaikki silmät televisiolle.
Toivottavasti nuo evät ole nännisi.
Katselen ympärilleni. Ikoneja,
rocktähtiä, titaaneja.
He ovat todella hauskoja.
Minulla on vitsi kesken!
Tulee tilanne, ja ajattelen: "Luulen olevani sienissä."
Herranjumala.
Mae tykkää juustoleivistäni.
Turvapaikkaa ei ole.
Mitä hittoa?
Kuin Hämärän Rajamailla.
Hyvät naiset ja herrat!
Pelin ensimmäinen punainen kortti!
Mikä hiton ohjelma tämä on?
Tekstitys: Orvokki Mattila
Luova tarkastaja Pirkka Valkama