Vad är mest logiskt? Minnet Kable känner inte ungdomarna-
men det gör Bones.
Bones riktiga namn är Jacob Adley.
Vid tiden för morden på åsnestället satt han häktad i Bristol.
Minnet Kable är mördaren.
- Berätta vad du vet om min bror. - Nej.
Tänk om jag såg honom? Jag kunde ha gjort nåt.
Två män utgav sig för att vara poliser och har tagit oss gisslan.
Idag kommer vi att rymma härifrån!
Om du kan ta dig härifrån så vill jag att du lämnar mig!
Har du förstått vem jag är än?
Jag vill ha honom tillbaka. Jag vill ha mitt barn.
Ewan? Är du här?
Ewan?
Vet du vad det här betyder?
Det betyder att vi äntligen kan prata.
Jag kunde inte berätta. Du skulle spela din roll.
Jag var tvungen att göra så mycket medan du sov.
Jag trodde att du kommit på det, men du visste verkligen inte.
Och de båda utredarna... Honey och Molina.
Jag visste att de var poliser när jag gjorde vår legitimation-
men att de skulle dyka upp här. Vad är chansen?
Jag är så lättad att du vet.
Du måste ha många frågor.
- Finns det ingen chef? - Nej, eller han är jag.
- Och du dödade...? - Ja.
Varför?
Först för att hon inte skulle komma in-
men jag hade nog kunnat hantera den situationen när den uppstod.
Uppstod? Uppkom...?
Hur som helst. Hon var väl min uppvärmning.
- Inför familjen. - Du är galen.
- Nej. - Jo, du är galen.
Jag är inte psykiskt sjuk.
Jag skulle veta det. Jag har jobbat på ett dårhus.
- Snälla, döda mig inte. - Jag tänkte inte döda dig.
Du kan lämna om du vill, men du måste gå.
Inga problem.
Vill du gå till stationen? Det kommer att ta timmar.
Du kommer att vara utmattad när du kommer hem till Stroud Green.
Vad kommer frugan säga?
Jag vill inte dra in henne i det här.
Särskilt inte med alla hormoner.
Då är vi överens.
Jag kör dig till stationen när jag är klar med familjen.
Kanske i eftermiddag. Jag behöver sova först.
Allihopa...? Ska du döda dem alla?
De kan berätta för polisen hur vi ser ut.
Det vore inte bra, eller hur? Precis.
Det måste se ut som att en man tog familjen gisslan-
dödade dem och kom undan, men här är grejen.
Hushållerskan passar inte riktigt in-
så kan du hjälpa din gamla kompis?
Lyft. Kliv.
Du verkar inte glad och du var tyst hela vägen.
Jag befarar att du bara är här-
för att jag antydde att jag skulle döda din gravida flickvän.
Ja.
Grejen är... Skulle jag göra det?
Jag vet inte. Det är inte viktigt.
Det viktiga är hur du känner för mig.
Om du inte gillar mig så behöver vi inte fortsätta.
- Vi kan sätta stopp här... - Nej, jag vänjer mig bara.
Vad jag känner är att du är väldigt smart.
- Tack! - Jag har haft roligt med dig.
- Verkligen? - Ja.
Jag vill hjälpa dig att begrava henne.
När vi har gjort det så kör vi tillbaka och dödar familjen.
Jag behöver inte din hjälp med det. Jag vill göra det själv.
- När vi är ärliga mot varandra... -Äntligen!
Vad har familjen gjort dig?
Jaså, det. Oroa dig inte för det.
Du måste fokusera på uppgiften.
- Men det är lugnt mellan oss? - Absolut. Allt är toppen.
Då har jag en fråga till dig.
Vad tycker du om "Doctor Who"?
De har en rundtur i Cardiff.
Man får besöka alla inspelningsplatser.
Jag har ingen att göra den med.
Jag vill inte vara en sån där konstig typ som åker ensam.
Det vore pinsamt.
Jag vet. Alla gillade inte den trettonde.
Du verkar inte vara feminist, men låt oss bara anteckna det.
- Ja. - Annars glömmer vi det.
Kom nu.
Beca... Dags att såga.
Jag har fått veta mer om din simtur. Detaljerna är fantastiska.
Mycket droger, en falsk krokodil och en jävla massa kulor.
- Har jag missat nåt? - En pytonorm.
Jag gör inte kaffe till dig.
- Jag bad dig inte. - Jag ska gå om 20 minuter.
Så jag måste gå om 20 minuter?
- Om inte tidigare. - Du hatar att jag är här.
Jag vill bara inte att du ska få fel uppfattning.
- Att du är kaffe-typen? - Att jag är flickväns-typen.
Vet du vad? Jag gör mitt eget kaffe.
Sen sätter jag mig bredvid dig. Vi kan bara prata om jobbet.
Om 20 minuter så går vi båda två. Jag ska inte kyssa dig.
Kaffet är där.
- Vill du duscha? - Det är bra.
Så Bones är inte mördaren. Det betyder att du har kört fast.
Kable är skyldig, Jack. Han är tvåhänt.
Han är en av få som kan ha begått morden.
Om det inte var två, en höger- och en vänsterhänt.
Jösses! Kable erkände.
Du har nämnt det. Några dussin gånger, faktiskt.
Han dök bara upp helt plötsligt och började berätta för alla.
Han frågade faktiskt efter mig.
Han hade hört mig på nyheterna och tyckte att jag lät trevlig.
Vi vet att han inte är särskilt smart.
- Så Minnet Kable frågade efter dig? - Ja.
På grund av nyheterna?
Mina kollegor gillar mig inte, men kameran älskar mig.
Du ljuger. Du stod inte framför kameran.
Du besvarade inga frågor, inte ens om dina egna fall.
Robbie sa det. Din chef var en sexistisk skitstövel.
Jag var ändå med i nyheterna. Han såg mig.
Du sa att han hörde dig, men det kan han inte ha gjort.
Så hur kände du Minnet Kable?
Det är grejen, eller hur? Det är vad du inte vill prata om.
Vad döljer du?
Jag döljer inget. Du har gått för långt. Stort misstag.
- Varför? - För att jag känner dig nu.
Jag vet din mardröm.
Fallet med åsnestället var kört redan från början.
Regnet sköljde bort alla spår. Vittnena var dumma tonåringar.
Dessutom fanns det inget motiv. Det gick inte att lösa.
Jag träffade Kable i ett annat fall. Han var bara ett vittne.
Det var därför han frågade efter mig när han erkände.
Matthews och jag godtog hans redogörelse och grep honom.
Vi informerade familjerna och gav dem ett avslut.
En vecka senare skrev jag en rapport i fallet där jag träffade Kable.
Jag granskade vårt samtal och gick igenom allt.
Han hade alibi för mordnatten. Kable erkände för uppmärksamhet.
Det händer att folk gör det, särskilt om de är lite tröga.
Hans advokat skulle aldrig hitta alibit-
så jag berättade inte för Matthews eller nån annan.
Vad var poängen? Vi ska spärra in såna som han.
Vem bryr sig hur? Inte den blicken!
Nästa gång slår jag till dig.
Du ska väl besöka Minnet Kable i fängelset idag?
Fråga honom om hans bo.
Jag heter Jack Caffery, mr Kable. Jag är polis.
Ni erkände mordet på ungdomarna på åsnestället.
Det är därför ni sitter här, eller hur?
När ni gick till polisen så talade ni med en kvinna.
Men ni kände henne redan, eller hur? Vad pratade ni om?
Jag är inte här för att ge er problem.
Jag vill bara veta vad ni och kvinnan pratade om.
Varför?
Jag tror att hon inte gillar er. Jag vill bara veta varför.
För att jag dödade ungdomarna.
Jag tror att hon inte gillade er redan innan.
Hon sa att hon tyckte att ni borde sitta inne, före morden.
Men jag hade inte gjort nåt innan? Det var bara tankar.
Vadå för tankar?
Hon sa att man inte får fängelse för tankar.
Så jag berättade för henne.
Jag berättade att jag tänkte på dem hela tiden.
Tänkte på vilka, mr Kable?
Jag gick ofta dit. För att titta.
För att ha tankarna. Jag gillade att gå dit.
Var det en skola, mr Kable?
Eller en lekplats? Var det dit ni brukade gå?
Jag sa inte vilka jag gillade för att hon inte skulle ta dem.
Jag hade en plan.
Jag skulle ta hand om dem.
De skulle vara tillsammans för de var systrar.
Jag gjorde en sovplats åt dem.
Det var varmt.
Det var deras eget bo.
Men jag kan inte se dem längre.
För att jag är här inne. Men det är väl bra?
Sätt dig bara i bilen och kör härifrån.
Var inte dum. Var inte dum.
Du är så jävla dum.
Ni måste lyssna, mrs Anchor-Ferrers. Jag ska släppa er.
Ni och er familj ska härifrån.
Men vi måste vara snabba och väldigt tysta.
Va...?
Med den här? Din dumma kossa.
Du dödade fel man.
Tack för det. Du besparade mig besväret.
Det hade blivit jobbigt. Vi hade planer.
Just det. Jag glömde nästan. Idag kommer ni dö.
- Så omtänksamt. - Det var inget.
- Det var verkligen snällt. - Mamma.
Jag ska lämna er.
- Det var trevligt att träffas. - Detsamma, ma'am.
Okej.
Min fru och jag har tagit en paus, men det löser sig.
Det kändes inte värt det att hyra ett ställe.
Det är bra att ni får umgås. Du kommer inte att ångra det sen.
Det kunde ha gått mycket värre.
- Det är inte hela världen. - Tack!
Ska du förhöra Bones? Han har blivit släppt.
Han har alibi för morden. Matthews berättade det.
Bones vet nåt. Han är inblandad i det som hände på åsnestället.
- Du vet det. - Fallet är avslutat.
Men det är inte löst, så mördarna går fria.
Är du okej med det?
- Nån frivillig? - Gör inte det här!
- Snälla! - Alla beslut.
Nej, snälla...
- Nej, nej, nej... - Okej.
- Snälla! - Lyssna. Ta dig samman.
Ta ett djupt andetag och acceptera det.
- Såja. Det är bra. - Snälla...
Jag vill inte att min dotter ska lida.
Jag ber dig. Låt henne inte lida.
Vad du än behöver göra... Aggressionerna du behöver utlopp för.
Ta ut det på mig.
Gör vad som helst med mig, bara inte med henne.
Jag vill fråga dig om Sophie och Hugo.
- Jag är inte inblandad. - Men du kände dem.
De kom till dina ravefester. Du sålde droger till dem.
De var bara 18 år när de dog. Ett par oskyldiga ungdomar.
Sophie och hennes vänner träffades. På nån gård.
- Ett par veckor före morden. - Och?
Och de gjorde nån illa. Riktigt illa.
Vad fan?
Hur lång tid tar det för polisen att komma?
Du stängde av larmet, men de kommer ändå. Hur länge?
Sex minuter. Du kommer att bli gripen.
Du är van vid att styra polisen för att du är rik och vit-
men jag är en av dem, så jag kan säga vad jag vill.
Även om det inte leder till nåt ska jag se till att det får publicitet.
Eller så är jag borta när de kommer och det här var bara en olycka.
- Vad vill du? - Ni träffades ute på Hugos gård.
Men en gång hände nåt. Nån gjorde sig illa.
- Vad spelar det för roll? - För att jag frågar.
- Var är hon? Var är min fru? - Det skulle förstöra överraskningen.
Snälla... Berätta var hon är.
Så mycket för att vara stoisk, som din generation alltid tjatar om.
Var en duktig pojke och gå till väggen.
- Nej... - Kom igen.
Se upp för liket.
Det var en tjej. Hugo knullade henne i hemlighet.
- Hon dök upp på gården. - Hugo var full och flippade.
Han trodde att Sophie skulle fatta.
Så han var elak mot henne. Han försökte få henne att gå.
Men hon var för dum för att fatta vinken, och sen...
- Vad? - De var fulla.
De tyckte att det var roligt. Vi deltog inte.
- Vi sa åt dem att sluta. - Vad hände?
- Var är mamma? - Var en duktig flicka, Lucia.
- Vad har du gjort med henne? - Sätt dig vid din pappa.
Det fanns en fålla på gården. En sån där man fångar djur i.
De lurade in henne i den.
Hugo började hålla på. Han stilade inför Sophie.
Det var nåt som Bones skulle göra.
Hugo menade det inte. Han tänkte inte göra nåt.
Sophie skrattade och eggade honom. Den gled ur hans hand.
Vad har det här med morden att göra?
Hon gjorde det inte. Hon var bara en tjej.
Hon kan inte ha dödat Sophie och Hugo.
Vad heter tjejen?
- Folk underskattar min dotter. - Sätt dig, Lucia.
När hon var ung förstörde hon min hustrus blommor.
Sen förnekade hon det.
Vi satte upp kameror för att hon inte skulle göra det igen.
De var bara menade för oss.
Lucia dödade en katt framför kameran för att reta oss.
Du måste skämta?
Psykiatrer sa att Lucia kunde behandlas i hemmet-
men vi valde att skicka henne till ett mentalsjukhus.
För att vi skämdes.
Det var vårt största misstag nånsin.
Hon kom tillbaka tio gånger värre.
- Den såg jag inte komma. - Livet är fullt av överraskningar.
Tjejen heter Lucia Anchor-Ferrers.
Det är ett ganska udda efternamn och jag har sett det förut.
Oliver Anchor-Ferrers står på listan med ringägare.
- Vill du gissa hustruns namn? - Kan det vara Matilda?
Det stämmer, men jag vet inte hur Jimmy är ett smeknamn för Oliver.
Det är ringen och hunden.
Så Lucia Anchor-Ferrers är en av mördarna.
- Bor Anchor-Ferrers i Monmouthshire? - Ja, hur så?
En hushållerska är anmäld försvunnen. Hon heter Beca Van Der Bolt.
Jag är på väg dit nu. Du måste göra nåt åt mig, Prody.
- Jack... - Vänta i 30 minuter.
Om jag inte har hört av mig så kallar du in förstärkning.
Igen?
Berätta allt du vet om fallet. Jag litar på dig.
Min hund skulle vara med mig.
Jag vet. Förlåt. Men det hade varit för uppenbart...
Det fanns filtar åt henne. Mat och vatten under sängen.
- Jag vet. - Har hon kommit tillbaka?
- Tänk om hon är skadad? - Jag är verkligen ledsen.
- Jag älskar dig, raring. - Jag älskar dig också.
Se på mig.
Resten gick väl ganska bra? Är du nöjd?
Ja, det är jag. Men jag såg fram emot att döda honom.
Han förstör allt.
Vänta lite. Var är mamma?
Hon skulle vara här. Vi skulle döda dem båda.
- Ja... Vi måste prata om det. - Om vadå?
Men först är det en liten grej som du inte känner till.
Din pappa förstörde samtalet till banken.
- Pengarna överfördes inte. - Vad fan?
- Jag kunde inte göra nåt. - Det var ditt enda jobb.
Det känns inte korrekt.
Vad ska vi göra nu? Jag ärver inte min pappa.
- Min bror får allt. - Lyssna...
Nej! Jag har ju sagt det.
Pappa lämnar allt till honom för att jag inte kan hantera det.
- Lucia... - Det är inte rättvist!
Lyssna på mig. Okej, älskling? Lyssna bara.
Om ingen får pengarna just nu-
för att din mamma överlever?
Din mamma som inte var lika hemsk som din pappa.
Hon är på vinden och har ingen aning om att du är inblandad.
Hon är lättkontrollerad. När du har fått henne att ändra testamentet-
så att du ärver din del så råkar hon kanske ut för en olycka.
Och lite senare råkar kanske Kiernan ut för nåt.
Vi behöver bara ha lite mer tålamod.
Allt kommer att ordna sig, som jag lovade.
- Hej! - Hej! Utredare Jack Caffery.
Kiernan Anchor-Ferrers. Trevligt att träffas.
En kvinna har anmälts försvunnen. En hushållerska. Beca Van Der Bolt.
-Åh nej. Beca? - Jag talar med folk i området.
- För att höra om nån vet nåt. - Jösses. Kom in.
- En kopp te? - Ja, tack.
- Det är inte mycket till vakthund. - Ursäkta?
Jaså, Bear.
Hon är säkert ute nånstans.
Kalla mig Kiernan.
- Dina föräldrar? - Ja.
- Matilda och...? Står det Jimmy? - Det är Oliver.
Jimmy var pappas smeknamn som ung.
Han tjänstgjorde i signalkåren. Alla kallar sig det.
Så... Beca Van Der Bolt. Jobbade hon för familjen?
Ja, Beca har tagit hand om det här stället sen vi var små.
- Vi? - Min syster och jag.
-Är din syster hemma? - Jag vet inte var hon håller hus.
Lucia är...
Hon har alltid varit lite... problematisk.
-Är hon yngre? - Ja, 22 år.
Om Lucia är 22 år nu-
så var hon tonåring vid tiden för morden på åsnestället.
Kände hon offren?
Jag vill inte vara oförskämd, men vad har det med Beca att göra?
Inget. Du nämnde att Lucia var lite problematisk.
Jag tänkte att hon var traumatiserad efter Sophie och Hugos död.
- De var inte vänner. - Så de umgicks inte i samma kretsar?
Det var fruktansvärt det som hände.
Vad jag förstår så var Sophie och Hugo fina ungdomar.
Väldigt snälla.
Det brottet har faktiskt alltid stört mig.
Jag förstod aldrig hur en mördare kunde ha gjort allt det.
Det känns som att det måste ha varit två.
-Är det nåt som luktar? - Det tror jag inte.
Jag tog ut soporna igår kväll.
Jag känner igen den doften, mr Anchor-Ferrers.
Är det blod?
Släpp kniven. Släpp kniven.
Lägg av!
- Det är ingen fara. Jag är polis. - Du är en av dem.
- Du måste komma in. - Nej. Nej!
Jag hoppar. Jag svär.
Jag dör hellre än låter dig göra vad du än tänker.
Vad heter du? Jag vill bara veta vad du heter.
Lucia Anchor-Ferrers.
Jag är utredare Caffery. Polisen i Newport County är på väg.
- Nej... - Vad som än pågick så är det över.
Polisen kommer snart.
- Hur många män är det? - Två.
Det är en. Jag vet inte var den andre är.
Han är där nere. Han är död.
- Nej, han luras. - Jag dödade honom själv. Han är död.
Kom in nu. Kom, Lucia.
Du vill inte att det ska vara över. Det har varit för roligt.
Låt mig se om jag har fattat? Han där nere, är han din pojkvän?
Och han är en vän till honom.
Jag antar att han blev lovad pengar. Det var ett stort jobb.
Det har pågått i flera dagar, eller hur?
Men det är det du gillar. Tortyren.
Du och din pojkvän torterade Sophie och Hugo i veckor före morden.
Ni bröt er in, skrämde dem, bytte mediciner, tog bilder...
- Glöm inte porren. - Just det. Bra touch.
Du tror att jag är galen. Det är jag inte.
Jag brukade tro att nån skulle rädda mig.
Jag var så olycklig och jag vet att alla såg det.
Men det hände aldrig. Inte mina föräldrar. Ingen i skolan.
Det var så många gånger det kunde ha tagit en annan vändning.
Men sen insåg jag att ingen räddar dig om du inte förtjänar det.
Ingen räddar dig om du är en skit.
Så om du är en skit, varför inte vara det fullt ut?
- Så du är bara ond? - Med kontroll.
Jag insåg precis nåt.
Du måste rädda mig. Du är polis.
Och jag behöver verkligen räddas.
För jag känner mig väldigt självmordsbenägen.
Du är patetisk. Som om jag verkligen skulle...
Jag såg min dotter lämna huset på kvällen för morden på åsnestället.
Hon har inget alibi. Jag sa inget till polisen.
Jag sa inget till min hustru. Jag har ingen ursäkt.
Men jag hoppas att jag efter döden kan gottgöra det.
Må sanningen äntligen komma fram.
Vi ska spärra in såna som han.
Vem bryr sig hur?
Mrs Anchor-Ferrers?
Jag är polis, ma'am!
- Båda männen är döda. - Du ljuger.
- Jag är polis. - Nej, du är en av dem.
- Det är jag inte. Jag lovar. - Nej!
Ta min hand. Jag är här för att hjälpa er, ma'am.
- Nej! Hjälp mig! - Jag har er.
Det är över. Det är över...
Jag har ett val.
Jag kan berätta sanningen om ert barnbarns död.
Vad jag fått reda på och besluten jag fattat.
Men ni gillar kanske inte vad jag valde att göra.
Eller så kan jag ljuga och säga att jag inte hittade nåt.
Men det känns inte rätt.
Så jag överlåter det till er. Ni får bestämma.
Om ni vill så berättar jag vad jag fick fram.
Och vad jag gjorde.
Kommer personen att göra nån mer illa?
- Nej. - Så vad spelar resten för roll?
- Hittade du hennes hem? - Ja, jag tror det.
Jag har gjort vad du ville. Hunden. Familjen.
Det är över nu. Du hade rätt.
Så snälla berätta vad du vet om vad som hände min bror.
Mannen som misshandlade din granne i fängelset.
Jag känner honom.
Och jag vet att vad han berättat är sanningen-
men han kommer aldrig tala med polisen.
Ivan Penderecki hade följt efter din bror innan han förde bort honom.
Hans plan var att kidnappa Ewan på väg hem från skolan.
Ert gräl vid trädkojan.
Det gav honom en oväntad chans att ta honom.
- Men det hade hänt ändå. - Du ljuger.
På väg hem från skolan passerade Ewan en kort tunnel-
i parken nära ert hem.
Hur skulle jag veta det om det inte är sant?
Ewan hade blivit bortförd på ett eller annat sätt.
Det var inte ditt fel.
Jag borde ha vetat att det inte var en mardröm.
Jag borde ha sagt nåt.
Om jag sagt nåt så hade det kanske inte hänt.
Men det gjorde det.
Jag skulle ha stannat. Jag skulle ha varit modigare.
Jag berättade inte ens för mina föräldrar vad jag sett.
Jag ville inte hamna i trubbel. Sen trodde jag att det var fantasier.
- Hur gammal var du, Jack? - Jag var åtta.
Minns du hur ungt det är?
- Ett fingeravtryck på roboten? - Ja, det stämmer.
- Som matchade Jacks bror? - Ja.
Den leksaken tillverkades 2004.
Det betyder att Jacks bror inte blev dödad 1998.
Det betyder att han levde till minst 2004. Kanske längre.
Text: Viktor Björkman Iyuno