SAMO ZA ČLANOVE
Krećemo.
-Izgledaš dobro. -Da?
Ponosim se tobom.
-Ja se ponosim tobom. -Volim te.
Užasno te volim.
A volim i tebe.
I tebe.
-O, Bože. Daj kreni, jebote. -Da.
Učini ovo.
I vrati se do 17.15.
Nema frke, dušo.
Prestani. Probudit ćeš cijelo susjedstvo.
Dođi na vrijeme.
-Zaboravih… -Koji vrag?!
Da, oprosti. Samo trenutak.
Pas mater. Kvragu.
Jebeni… O, da, evo ga.
-Evo ga. -O, Isuse.
-Uđi u jebeni… -Da uđem u taj auto?
Ulazi u jebeni auto!
-Ulazi u auto. -Dobro.
Idemo.
Nemoj odmah raspaliti, dobro?
Zašto si zalupio time?
Čemu… Zatvori ga normalno.
Nisam lupao.
-Ne govori da nisi kad jesi. -Učinio sam ovo.
Trebam reprizu?
-Da, tako je. -Dobro, prestani.
Odvratna gadarija.
Kupio sam je u GoGo'su.
Prilično je dobra. Lješnjak?
Sad primaju samo debitne.
Što ako je nemaš?
Najebao si ako je nemaš.
Kad je imaš, plaćaš naknadu.
-Naguze te kako god okreneš. -Kad plaćaš kreditnom
oni plaćaju postotak kartičnoj kući.
Da, ali suludo je zajebati mušteriju.
Mikey, moram ti reći,
započinješ ovu misiju s prilično pesimističnim stavom.
Agente Puši Kurac, kakvu misiju?
Prevozimo robu preko državne granice.
Vozimo oblijepljenu kutiju u Gary.
Idemo u jebeni Gary u Indiani.
Što je u kutiji?
Ne znam. Upravo ti rekoh da je oblijepljena.
Možeš mi reći.
U redu, pošteno. Ne moram znati.
Ti si jebeni magarac.
To si ti.
Ni ne znaš što tegliš.
Samo se krećeš, jebote. Magare. Jebeni tovar.
-Magare. -Da.
Jesi li vidio njihove alatke?
Jesi li vidio to čudo?
-Što je bilo? -Ostani tu.
Je li to Jimmy?
Mike.
Hvala, Michaele.
-Što radiš? -Sve okej?
Rekoh, ostani u autu.
-Što? -Ostani u autu.
Zašto ne slušaš?
-Nisi spominjao auto. -Nisi me čuo?
-Nisi to rekao. -Gluh si?
-Nisam čuo jer nisi rekao. -Davež si.
Nisam jebeni pas.
Ne možeš mi naređivati što da radim.
Pogledaj što sam napravio sinoć.
Napravio si jebeni… Ti si to napravio?
Da, jesam. „Pjesme za Gary”.
Hajde, dušo, idemo.
Polako pojačaj.
-Može? Samo… -Polako pojačavam.
-Ugasi to. -Ovo je polako.
To sam i učinio.
-Kunem ti se, ako… -Prestani.
Stat ću i ostaviti te ovdje. Jasno?
Ovo nije polako pojačavanje.
Ovako.
Nisam to učinio. Poštujem auto, jebote.
A ti poštuj jebenu glazbu.
Za Boga miloga.
Da, evo ga. Evo ga.
-Evo ga. -Prestani. Ne diraj me, jebote.
Da ti kažem nešto o Garyju?
Jedva čekam.
Pogađaj broj stanovnika.
Sedamdeset tisuća.
Grad iz Pojasa hrđe.
Nekoć poznat kao Čarobni grad.
I grad stoljeća.
-Grad stoljeća. -Pedeset i četiri posto žena.
Za nas u autu koji nismo vjenčani,
prilično zabavan podatak.
John Cougar Mellencamp, očito.
Michael Jackson, tupavče.
-On je iz Garyja? -I ostatak Jackson 5.
I Tito je veća faca od Johna Cougara.
U redu.
Koney King ima prženu pizzu.
-Što? -Koney King ima prženu pizzu.
Nije li to čikaška fora?
Zar te uopće ne veseli što ćeš više putovati?
-Putovati? -Da.
Nije ti dosadila svakodnevica?
Na to mislim. Ovo je jebena misija.
Jimmy nam daje više odgovornosti.
Jebena sloboda, kužiš.
Mnogo je toga pozitivnog u vezi današnjeg dana.
Odgovornosti? Da?
-Da. -Poštuje te?
-Da. -Da?
S vremenom ćeš shvatiti da je ovo možda dan koji će ti promijeniti život.
Ma daj. Super nam je. Skoknut ćemo do Garyja.
Brzo to sredimo i začas smo natrag.
Kod kuće smo najkasnije do 17.15.
Zašto 17.15?
Tiff je praznovjerna.
U vezi s čim?
Mama ju je rodila u 17.15 pa si je zabrijala
da će i ona roditi u isto vrijeme.
-Nisam čuo veću glupost. -Ne mogu…
-Zašto bi… -Znam.
Koliko minuta ima u danu?
Tisuće minuta u jednom danu.
-Isto vrijeme? -Ne tvrdim da ima smisla.
Moramo se vratiti do 17.15 jer ju je majka istisnula…
Nije problem.
-Kakva glupost. -Nije problem.
Problem je ako kažeš da moramo. Vratit ćemo se do 17.15.
-Retardirano. -Zato i nije problem.
Radije bi posluživao govedinu?
Ma daj. Sloboda, jebote.
NAPLATNI MOST CHICAGO SKYWAY
Hej.
-Dobro došao u Indianu. -Eto.
Rich, svjetski putnik.
-Čestitam. -To se traži.
Osjećaš razliku?
-Čarobni grad. -Grad stoljeća.
-Ovo se dogodilo preko noći? -Puf i gotovo.
-I sve je otišlo… -Puf.
Zbilja nije kao u Chicagu.
Što?
Udaljen je 35 minuta.
Hej. Ne znam što da ti kažem.
Sve se raspadne u trenu.
Nazovi Jimmyja.
Samo…
-Hej! Bok, dušo. Bok. -Hej. Kako se osjećaš?
Mislim da sam dobro.
Kako to misliš?
Ne znam kako bih to opisala.
-Samo… -Što?
Kao da mi se užasno sere, ali ne znam je li to znak koji je doktor spominjao.
Dobro.
Trudovi? Misliš da su to…
-Lažni trudovi? -Dobro.
Da, vjerojatno. Ali bit ću dobro.
Još nije 17.15 pa…
-Da? -Da, bez brige, dobro sam.
-Dobro. -Jeste obavili dostavu?
-Samo što nismo. -Ponosim se tobom.
Kako je prošla vožnja? Je li zabavno?
Da, zabavljamo se.
A Mikey? Je li dobro?
-Da, dobro je. -Sjajno.
Ali nemoj pušiti, dušo. Obećaj mi.
-U redu. -Dobro.
Nazvat ću te, u redu?
-Zvrcni ako nešto trebaš. Volim te. -Dobro, jako te volim.
Što ima? Što je rekao?
Javit će nam za nekoliko sati.
Javit će nam.
Koliko točno?
-Tri? Četiri? -Nisam ja to rekao, nego on.
Zapeli smo u Garyju. Osjećaš se cijenjeno?
Jebeš sve. Idemo nešto pojesti.
Vidiš? Ono je kuća Michaela Jacksona.
Da.
Hajmo!
Tri generacije… Od 1920.
Zaključaj vrata.
Nađemo se ondje.
To je Teddy Pendergrass?
Da, tako je.
-Malo TP-a. -Volim…
-Da, volim Teddyja. -Romantična hotdog zalogajnica.
Slušam staromodnu glazbu.
-Da, i ja. -Ima neku težinu.
-Da. Da. -I razgovijetno pjevaju.
Dobro došli u Koney King.
-Hvala. -Ovo je Alicia.
-Kako ste? Mike. -Drago mi je.
Stojim vam na raspolaganju.
-Hvala. -Limunada za tebe.
Želiš li malo?
-Bit će vam žao. -Hoće?
-Da. -Da.
Koliko ste dugo ovdje?
-Radim ovdje pet godina. -Pet godina? Da.
-Posao ide dobro? -Odlično.
-Da? -Uživam.
U čemu?
-Volim raditi s ljudima. -Eto.
To je pravi odgovor.
-Michael mrzi ljude. -Čovječe.
-Laže čim zine. -Ne volim gužve.
Ne mrzim ljude, ali ne volim gužve.
Kuhate kod kuće?
Iskreno?
Da, samo iskreno.
Ne. Kad odem odavde, ne želim opet stajati pred štednjakom.
-Nema više. -Vi kuhate kod kuće?
Malo.
Izvadim lonce i tave, ali ništa posebno.
Ali ne kuham ni u restoranu.
Kakvom restoranu?
-Nalik je ovom. -Dobro.
-Vi ste kuhar? -Tu i tamo kuham.
-Da. -Da.
-Čime se bavite? -U restoranu?
U restoranu. Da.
Da, čime se baviš?
Pomalo sam… Ne znam kako bih to nazvao.
-Zabavljač. -Eto.
Ma ono, odnosi s javnošću, rad s ljudima.
To je dobro.
Rođo, kako ti zvuči „Annie”?
Reci mi svoje favorite.
Da čujem.
Možda sam lud, ali sviđa mi se ime Althea.
-Althea? -Althea.
Althea zvuči kao netko koga stalno mlate.
-Ne. Althea je snažna. -Althea.
-Zvuči kao štreberica. -Ne. Althea?
Althea.
Al' te ja kasnije.
-Al' te ja u podne. -Al' te ja…
Al' te ja kad se vratim s…
društvenih znanosti.
Al' te ja za večeru.
Al' te ja kad te ja.
Jedanput sam upoznao Evu koja mi se svidjela. Eva?
Pogledaj te jebivjetre.
-Najebat će. -U redu.
Što ima, curice? Jebeno ćemo ih… U redu. O, da.
U redu, jebivjetri.
Spreman si?
Ovo mi je drugi najdraži sport.
Mi smo sljedeći.
Koji je rezultat? Igrate košaricu ili berete tratinčice?
Dajte nam jednog i idemo tri na tri.
Ajde, cvjetiću, spreman si pobijediti?
Da? Dođi, mladiću. Što ima? Ja sam Mikey.
-Drago mi je. Jaden. -Što ima?
Kurčite se? Želite pet bodova prednosti. Što ima? Mikey. Dobro, krenimo.
Fućkaš zagrijavanje.
Idemo, Rich.
-O, sranje. -Vrijeme je za malo elegancije.
Gotovi ste.
-Ništa od zagrijavanja? -Ne.
Zagrijat ću ja tebe. Pričekajmo ga.
-Spreman? -Da.
Sretno, mlađarijo.
Idemo.
-Hajde. -Daj.
Žao mi je. Gdje si bio? Dobro, dalje.
Čuvam velikog, idi.
Prepriječi mu put.
-Ne. To će boljeti. -Kvragu.
To. Ovo je sad muška igra.
Drugačije je. Idemo.
Znaš da gađaš narančasti obruč?
Pokušaj je ubaciti u narančasti obruč.
Svi se boje kontakta. Idi na koš.
Nema šanse.
-Ne boj se. -Hajde.
Koš i faul.
-Bravo. -Mike, svakom se nekad posreći.
Dobro, spusti ga opet.
Zato što čuvam trojicu, Rich.
Idemo. Igrajte.
Jebote. Jebeni…
Svaki put. Prolazi ti iza leđa.
Hej, zatvori mu jebeni prolaz.
Ne daj da prođe iza.
Pas mater. Dobro, idemo.
Odlično. Kamo ideš?
Da! To te ja pitam.
-Hej, možeš ti to. To je jedan. -Idemo.
-Hej. -Hajde. Da. Pogodi jedan, cvjetiću.
Dobar pogodak, mali. Pobjeđujemo.
-Cijeli dan. -Vidim.
Hej, koš je koš, je li tako?
Igraj obranu, frajeru.
Pazi.
Idemo.
-Jesi li dobro? -Hej, odrasti.
Jesi li dobro?
Idemo. Igrajte. Provjera.
Provjera. On plače.
Znate što? U Indiani odgajaju mekušce.
-Ovo nisu '80-e. -Nisu '80-e?
-Promijenio si pelenu prije tekme? -Skuliraj se.
Ili nosiš pelenu za kupanje? Igraš u peleni za kupanje?
Sljedeći koš pobjeđuje.
-Ne. -Odjebi.
To se traži.
-To! -Bravo. Idemo, jebote.
-Vidite taj blok? Srce ko u lava. Super. -To!
-Volim te, mali. -Cijeli dan.
Dobra tekma, mlađarijo.
Pogledajte što radi.
Hej, mladiću, nisi tako loš.
Kako si fulao prolaz iza leđa?
Kad vidiš potiljak, sijeci.
-Ne dodaješ loptu. -To sam ti i rekao.
Vi ste smeće.
-Tipovi iz Indiane su smeće, jebote. -Začepi, kučko.
Baš si negativan.
Negativan si. Znaš što? Zapravo ću te…
Nemoj… Ne.
U redu je. Pusti ih da igraju. Volimo vas.
Tvoje najkice izgledaju kao mokasinke.
Dečki, bilo je super.
Gary, Indiana.
-Imaš velike limenke piva? -Kreće.
Ne, samo obične za obične tipove poput tebe.
Duhovito.
Što imamo ovdje?
Hej, što se prikradaš?
Daj mi malo tog Olde Englisha.
-Ja bih malo tog Idesa. -Ides!
Popij pivo i gubi se.
-Dobro. -Nemoj piti u trgovini.
-Hej. -Žao mi je tvoje majke.
Buraz, začepi više.
-Što kažeš o mojoj mami? -Začepi.
Oprosti zbog frenda.
-Dva, molim. -Dva.
Daj mi srećku.
Polukružni udarac je obrambeni potez. Stvaraš si prostora.
-Samo da jebeno… -Prednji udarac je za brzinu.
Ni ne skužiš pizdeka.
Ali, trebaš li snagu, uvijek biraš bočni udarac.
Lomi koljena.
-To je to. -Vidim.
Da ti pokažem fintu?
-Da. -Ne želim se tući.
Idem kući. To je to.
-Udarac unatrag. -Da.
-Zar ne? -Udarac unatrag.
-Došao bi do toga. -Nokaut.
Gotovo je, kretenu.
-Pazi, nemoj mi uništiti novo odijelo. -Hej, tako mi je žao zbog… Bum!
Kao da te opali mazga.
Zamisli mazgu. Ovi veliki…
Generiraš snagu tim velikim mišićima.
-Kužiš me? -Da.
Ideš i naglo promijeniš smjer.
-Da. -Vidiš?
Izgleda mrak, kužiš?
-Da. -Totalno.
Zašto smo stali?
Božić je, rođo.
Naravno. Hvala.
To se traži.
-Koji si ti lik. -Kužiš me?
Imamo čarobne moći, jebote.
Baš klizi.
Hajde.
Hej.
Vidiš onaj znak?
Rođo, vidiš li onaj znak?
Da.
Mislim…
-Jesi li ga već vidio? -O čemu govoriš?
Želim reći da nema šanse…
da nas dvoje sjedimo ovdje više od sat vremena
i da nijedan od nas nije vidio onaj jebeni znak.
Da, Rich, to je jebeni znak.
-Bar se upravo pojavio. -Začepi.
-Ali ozbiljno. -Začepi, jebote.
Bar se upravo pojavio, Michaele.
Dobro, bar se pojavio, Rich.
Ne misliš da je to ludo?
To je jebeni bar.
To je znak.
-To je znak. -„Otvoreno”.
Taj znak je znak.
Idemo unutra.
Jesi li retardiran? Sjedimo ovdje sat vremena. Uskoro će nazvati.
-Ne idemo u bar. -Zašto ne?
Uletimo na malo rhythm-and-bluesa.
Ne idemo u bar. Sjedni i radi svoj posao, jebote.
-Slušaj me. Taj znak je znak. -Dobro, to je znak.
Ovo je veće od nas i Jimmyja.
-Idemo unutra. -Ne idemo.
-Sjedi, jebote. -Mrzim kad si ovakav.
-Mrzim to. -Ne lupaj. Što radiš?
-Što radiš, jebote? -Imaš pravo.
-Kvragu. -Imaš pravo.
-Ne možemo. -Tako je.
Što radiš? Richie, vraćaj se u jebeni auto.
-Rich. -Gospodine, možete li izaći iz vozila?
Neću vas opet pitati.
Molim vas, izađite.
Vozačku i prometnu… Sad je dosta. Vaginu na vidjelo!
-Vaginu na vidjelo! -Prestani. Okolo su kuće, jebote.
-Hej. Hajde. -Što ti to znači?
-Ne idemo. Ne. -Bourbon, žestica i pivo.
-Malo rhythm-and-bluesa i natrag. Daj. -Ne idemo.
Miči jebenu… Jesi ti…
Povučeš liniju kokaina i misliš da možeš pobijediti tigra?
-Hajde. -Prestani.
-Užas. -Što je užas?
Iskreno sam nadahnut,
a ti sereš po mojim jebanim snovima.
Užas. Nadam se da si zadovoljan sobom.
-Zašto me forsiraš? -Hajde.
U redu, jebi se.
-Odoh unutra. -Idi.
-Idem. -Idi.
O, kvra…
Sve čisto? Kako izgledam?
Izgledaš kao jebeni divljak. Kao moj otac.
Dobro, idem. Hej.
Potrubi ako nešto trebaš. To!
Vidjet ćeš, jebote.
Zapamtit ćeš ovaj jebeni dan.
OTVORENO
To je jebeni znak!
-Hej. -Hej.
Ti si Mike?
Da.
Je li istina?
Što točno?
Ti si golman Blackhawksa?
Da? EBUG?
Tako je.
Što je to? Što je EBUG?
Pričuva za hitne slučajeve.
Da. U momčadi sam, ali nikad ne igram.
To je kul.
Tvoj prijatelj te spomenuo.
Da, kladim se da jest.
Također je rekao da prestaneš izvoditi bijesne gliste
i pridružiš nam se u baru.
Tipično za njega.
-Čovječe. Shvatio sam. -Ja sam samo glasnica.
-Ali zabavno je. Svidjet će ti se. -U redu. Da, dolazim.
U redu.
Jedanput su me odvezli kući nakon izlaska,
ali na pogrešnu adresu.
Bilo me previše sram da im kažem
pa sam pokucala i nagovorila stanare
da me puste da nakratko uđem.
-To je činjenica. -Istina je!
-Činjenica! -Istina.
U redu.
-Ti si na redu. -Dobro.
Devetogodišnji sam ministrant.
-Fikcija. -Hej! Koji…
-Ne. -Odmah ne.
Dobri ste, jebote.
Mogu li pokušati opet?
Dobro.
Dobro, zadnja godina srednje,
ide mi dobro u školi,
ali s jebenom matematikom
nikako na zelenu granu.
Vidi tko je došao.
-Hej. Kako ide? -Vidiš ovo?
-Ispričavam se. -Jebenica.
Baka mi je dala ultimatum. „Moraš naći instruktora iz matke.”
Spomenula mi je gospođu Roxelanu koja je pjevala u crkvenom zboru.
Bila je profesorica matematike na lokalnom koledžu.
Rekao sam joj da nema šanse,
da ne želim da me podučava neka jebena 90-godišnja babuška.
Da, kužite me?
Ona će: „Ili to ili se moraš iseliti.”
I eto ti četvrtka, 19.30.
-Kod njega sam… -Da.
Jedem zlatne lazanje njegove stare
i skužim da moram biti kod Roxelane,
te instruktorice, za pet minuta.
Eksiram sok od brusnice, otrčim onamo
i pokucam na vrata.
A jebena žena koja otvori vrata
kao da je ispala iz Sports Illustrated izdanja s kupaćim kostimima.
Najljepša žena koju sam ikad vidio.
Crna duga kosa, taman do dupeta.
I mi uđemo…
-Što? -Mali nježni poljubac.
Želite pogađati ili želite čuti priču?
Želite čuti priču? Naravno da želite.
U redu, i tako mi uđemo.
Razgovaramo o matematici i odjednom
osjetim raspad sistema u crijevima
i užasno mi se prisere.
Ali ima jednu kupaonicu i užasno je mala.
I znam da će čuti sve kad uđem.
O, Bože.
Izvana sam totalno smiren,
razgovaramo o matematici, a iznutra
molim Boga da me šupak ne iznevjeri.
I nekako, milošću Božjom,
preživim tu jebenu poduku.
To nije zdravo.
„Roxelana, drago mi je.
Vidimo se u četvrtak.”
Izađem i pomislim da ću izdržati.
Počnem brzo hodati
i sve izađe.
-To je to. -Ne!
To se događa.
I počnem skidati gaće i hlače.
Izgledam kao one fotke tipova koji su upravo otkrili naftu.
Sve grgolji.
Ne znam što izlazi,
blato i govna posvuda.
Osjećam nevjerojatno olakšanje.
Ali pali se njezino svjetlo na trijemu.
-Ne. -I vrijeme se uspori.
-I vidim da otvara vrata. -Ne.
Pogledam je, ona pogleda mene
i brzo skrene pogled.
I…
Jurnem kroz živice i trčim ko lud, jebote.
Ravno prema Michaelovoj kući.
Sav sam izgreben od trnja, a jaja mi mlate lijevo-desno.
Ostavljam trag iza sebe.
Ne mogu se prestati smijati, plačem od smijeha
jer znam da je šest blokova dalje
njegova kuća i kad mu sve ispričam
kreten će uživati u priči.
-Činjenica ili fikcija? -Činjenica!
Činjenice.
Nažalost, to je činjenica. Nažalost, to je jebena činjenica.
-Kretenu. -Volim te, buraz.
Ja častim ovu rundu. Izložio sam vas muci.
U redu. Čekajte. Odmah se vraćam.
To je to.
-Znaš da znam, zar ne? -Što?
Znaš da znam da nisi golman Blackhawksa.
Da. To je notorna laž.
Što me odalo?
Tvoje oči.
Da, pošteno.
Što ti je draže, Mike, Mikey ili Michael?
Ti odaberi.
Nemaš favorita?
O tome odlučuje mušterija.
A ti? Možeš li mi reći kako se zoveš?
Pogodi.
Da pogađam?
Čovječe. Daphne?
Bridget? Ne znam. Što?
O, čovječe. Shonda? Sranje.
-Ne znam. -Sherri.
Sherri, dobro.
Sherri voli Gary.
Hej, prvi put to čujem.
Igra te ne zanima?
Ne znam je li to za mene.
Ali ti slobodno reci.
-Može, hoću. -Da?
Evo.
Činjenica ili fikcija, Michaele.
U redu.
Pitaj me nešto.
Odavde si?
Nisam iz Indiane.
Iz Portlanda sam.
U Maineu, ne Oregonu.
U redu.
Što radiš ovdje?
Morala sam okrenuti novi list
i maknuti se od nekoga, nečega.
Krenula sam na zapad u Hondi iz ’88.
i auto mi se pokvario nedaleko odavde.
Mamin najdraži film bio je Ljubav poslijepodne
s Garyjem Cooperom.
Moje nesuđeno muško ime.
I tako, kad sam vidjela znak, pomislila sam: „U redu, mama.”
Prenoćila sam ovdje. Bilo je tiho.
Volim napuštene gradove.
I tako sam ostala.
Radim u jazz baru.
Jazz baru po imenu Dirties na glavnoj ulici.
-Dirties? -Da, za šankom.
-Sviđa ti se? -Super je.
Zašto?
Ma daj, kome ne bi bio drag derutni jazz i blues bar
u Garyju u Indiani?
Da vidimo… To je činjenica.
-Fikcija. -Ozbiljno?
-Da. -Jebote.
To s Garyjem Cooperom nije mi držalo vodu.
-To je istina. -Da?
-Nije. -Jebote.
Nikad ti neću vjerovati.
-Tiff, ja sam, Richie. -Čekaj. Jedva te čujem.
Tiff, Richard je!
Bok! Gdje si?
U jebenom Garyju.
Užasno je bučno.
Super nam ide.
Zvuči kao da si u baru. Jesi li?
U baru smo.
Zašto ste u baru?
Zbog klijenata.
S kakvim se klijentima sastaješ tamo?
Jimmyjevim klijentima.
Tiff, super nam ide, jebote.
Mikey je pravi jebeni šarmer. To je…
-Ne mogu… -Mikey je šarmer!
Dobro.
Odlično se zabavljamo.
Dobro. Čuješ li me? Ne čujem te dobro.
-Halo? -Kako se osjećaš?
Može opet?
-Da? -Dobro.
Jebeni Gary je moj rodni grad. Cijeli život živim ovdje.
Volim putovati, bila sam posvuda, ali cijeli sam život provela ovdje.
Volim vlakove. Brodove izbjegavam.
Imam dvije starije sestre.
Imaju drugog tatu, do 11. godine mislila sam da je Djed Mraz.
Ne zajebavam te.
S 22 godine imala sam rak jajnika.
Mama je dobra, tata nije.
Imamo tronogog psa po imenu Lucky. Najveća faca u gradu.
-Čovječe, to je… -I školovana sam arboristica.
-Arboristica? -Da.
-Voliš stabla? -Da.
Da? Zašto voliš stabla?
Tiha su, čvrsta, pouzdana. Uvijek su tu kad ih trebaš.
Da.
I lijepa su.
To je činjenica, jebote.
Možda.
To je činjenica.
Možda, a možda nije. Zašto misliš da jest?
Samo…
Ne znam, govoriš iz srca.
Zar ne?
Što tražiš, Michaele?
Bilo što.
Izvoli, Sarah.
Živjeli.
Upravo me nazvao „Sarah”.
Tipično za njega.
Da samo znaš kako mene zove.
Sad je 15.17.
Stignem se vratiti kući do 17.15, zar ne?
-O, da. -Stignem?
-Da. -Ako vlak ne vozi…
Što je s vlakom?
Zapet ćeš iza njega. To je…
-Dobro. -Traje dugo…
-Dobro. U redu. Hvala, ljudi. -Ostavi si vremena.
Tako sve funkcionira.
Dakle, radiš za njega?
Ja sam sam svoj gazda.
Da, dakle, ti si šef.
Da, izgleda da jesam.
Mnogi ljudi ovise o tebi.
A ja ovisim o mnogima.
Sigurno si dobar vođa.
Ljudi, oni…
Svašta govore o meni.
A što kažu?
Da nikad ništa ne završim.
Činjenica ili fikcija?
Smeta ako šmrknem malo?
Želim da budeš svoj.
To je…
Najbolje što sam ikad čuo.
-Bit ćeš prisutan? -Vratit ću se na vrijeme.
Došli smo samo obaviti jedan poslić
pa idemo natrag.
Navući ću rukavicu i spreman sam.
-Da. -Kako se zove?
Ne mogu ti reći.
Nije rođendanska želja.
Ne, rekao bih ti, ali moja žena ima…
Praznovjerna je u vezi svega toga
i ne želi da ikom išta govorim.
Mogu ti reći da je djevojčica.
Da.
-Ti… -Ne treba.
Ne?
Bila je ta…
-Kad sam bio dijete. -Da.
Moja je mama imala tu jednu foru.
Kad je bila na savršenoj mješavini
svakakvih jebenih sranja,
ali ono savršenoj,
došla bi mi u sobu usred noći
i češkala bi mi leđa svojim dugim noktima.
Prepričala bi mi cijeli dan koji me čeka,
ispričala sve do najsitnijih detalja.
Opisala bi svaki jebeni detalj tog jebenog dana.
Obroke, vrijeme buđenja, što ću obući, što će biti na radiju.
Svaki jebeni detalj.
Osjećao sam se tako opušteno.
-Sigurno? Da imaš oslonac? -Da.
I što god me čekalo tog dana,
bio to ispit ili neki seronja,
znao sam da me ona pripremila za to.
Bilo je sjajno i jedanput sam je pitao:
„Hej, mama.
Hoćeš li mi ispričati sve o sutrašnjem danu?”
A ona…
Naljutila se.
Rekla je da to nije važno, da je to samo običan dan.
Nisam shvaćao kako je moguće
da je to ista osoba.
To je baš strašno.
Da, nije to trebala učiniti.
Dala je sve od sebe.
Mogu li sjesti s tobom?
Bilo bi mi drago.
-Uđi, voda je ugodna. -Čovječe.
Njegov prvi poriv bio je film. Kužite?
Kužite me? Onaj bez naracije, taj.
-U redu. -Dobro?
-Moram nazvati ujaka. -Hajde.
-U redu. -Nazovi ga.
Svi zovimo ujake.
Jimmy, Rich je. Gdje si, jebote?
U redu. Nazovi me.
Valjda je to…
taj moj pogled na svijet i leća kroz koju sve promatram.
Te stvari koje ljude smetaju i bole,
koje ih frustriraju ili razjare,
meni to nikad nije bilo jasno.
-Nije me pogađalo. -Jer ništa nije važno.
-Ništa, jebote. -Ništa.
Ništa i to kužim.
-Da. -I besmisleno je. Zašto onda…
I kad bih upao u to stanje i uhvatio taj ritam,
to bi trajalo tjednima, ponekad i mjesecima,
i bio bih u nekom blaženstvu.
I znam da sad jebeno blebećem
u jebenom zahodu kao beba,
ali znam biti jebeno zabavan.
Mogu to podijeliti s drugima, ali onda odjednom
jave se te iste misli i osjećaj besmisla.
-To me rastuži. -Da.
Ništa nije važno. To oslobađa, ali što onda?
-Sve je to isto. I onda sam… -Izgubljen si.
Užasno sam tužan, utapam se.
Čeljust mi je teška kao da je od olova. I kao da ne želim…
Zvuči iscrpljujuće.
Sigurno si jako umoran.
O, da. Preljeva se.
Da. Proslijedi dalje.
-Mike, jesi li unutra? -Da, Rich, dobro sam. Dolazim.
Dobro. Moramo ići.
-Da. -Oprostite što prekidam.
Rođo, moramo ići.
-Dobro, idemo. -Odmah.
Prestani! Dolazim!
-Ozbiljan sam. -Dobro, idemo!
Rođo, Jimmy kaže da mu se cijeli dan nisi javio.
-Njegov tip čeka. -Dobro! Čuo sam te!
-Dolazim. -Dobro.
-Jebote, čovječe, to je… -Bit ću vani.
Hej, vratit ću se.
Fikcija.
Rođo, vrijeme je za pokret. Moramo ići.
-Jebeni Ronald McDonald. Što je bilo? -Ne.
Crknuo ti je mobitel.
-Daj. -Zašto nabijaš njime?
Je li to smrtni grijeh?
-Imamo sastanak za deset minuta. -Gdje gori?
-Idemo. Dobro. -U redu.
-Hej, idemo. -Da.
Odosmo.
-Ja nisam došao na red. -Drago mi je.
-Bilo mi je drago. -Čekaj.
U Americi smo, zar ne?
Koliko znam, Gary je u suverenim Sjedinjenim Državama.
Nije li, Vanessa?
Nismo li? Svi dođu na red.
-Svi. Nemoj… -U redu.
Ljudi, vi ste prva liga. Ovo je prvoklasan…
Ovaj jebeni bar.
-Ima srce. -To sam ti pokušavao reći.
Čarolija. Ovo je mjesto čarobno.
U redu.
Mi smo dva napeta i zabrinuta putnika i ovdje nam je jebeno predobro. Hvala.
Hvala ti, Gary u jebenoj Indiani. Hvala.
Čarolija.
-Hvala. -Želim iskoristiti priliku jer će moj…
moj krasni, dlakavi rođo, moj jebeni najbolji frend…
uskoro postati tata.
Hej!
-I ne samo to. -Samo malo.
Hej, sretan je.
Sretan je. Rich, sretan si.
Kunem vam se da je ovo naj…
Najzdravije je za tebe i ispunjen si.
Ispunjen si i to je sjajno.
Zaljubljen je.
I šupak jedva čeka postati otac.
Jedva čeka, jebote.
Odiše ponosom.
Sjajiš, Rich.
Sjajiš. Volim te. On je moj frend. Volim te.
Volim te. Jako te volim. Jebeno te volim.
Pogledajte ga, bit će tata.
Pogledajte tog jebenog… Taj će stvor biti otac.
Dijete će završiti napušteno i samo, baš kao i on.
Ali jebeš sve, bar si tome pristupio pozitivno.
Je l' tako, mali?
Ne, u redu je. To je sjajno.
To je ono što morate znati o Richu. Jedino…
što je s ovim likom sasvim sigurno
jest da će zajebati sve u što se upusti.
Zajebat će sve i svi to znaju.
Ali nitko to ne govori.
Jer su svi jebene kukavice i lažljivci.
Ali ovo neće biti drugačije.
Mislim, sjebat će ovo…
Cijeli je njegov život jebeni krevet nasred kojeg se posrao,
i sad to razmazuje. Predivno.
-Hej. -Prekrasan je.
Ali sjebat će i ovo, zar ne?
Ne, u redu je. Svi to znaju.
Ne govore to, ali… Pogledajte.
Pogledajte te male buljave oči. I on to zna.
-U tome je kvaka. I on to zna. -U redu.
-„U redu”, što? -Idemo.
Idemo. Kamo idemo?
-Kamo idemo? -Imamo sastanak.
Znaš što trebaš učiniti?
Uđi u jebeni kamionet i počni voziti.
-U redu. -Klisni, Rich.
Želiš svom djetetu učiniti uslugu?
Samo klisni. Idi i ne vraćaj se, jebote.
-Učini mu uslugu. -U redu.
Ne, u redu je. Nije važno.
Nije važno. To je istina.
Istina je. Što? Bit ćeš dobar otac?
Hoćeš li?
Ronalde McDonalde, bit ćeš dobar otac?
Hoćeš li biti dobar otac? Nije važno.
Nije važno. Samo reci. Reci da ćeš sjebati.
Daj, nisi ljut. Ne ljuti se.
-Nisi ljut. -Nisam…
-Nisi ljut. Jesi li ljut? -Prestani.
Ne ljutiš se. Ne, samo reci…
-O, moj Bože. -Prestani.
-Ne. -Prestani.
Napokon govori jebenu istinu.
Govori jebenu istinu. Ponovi to.
Mrziš me? Mrziš me, Rich?
Sjebat ćeš ovo, Rich.
Reci to i idemo. Reci i idemo.
Hej…
U redu. Dosta.
-Prestani. -Barem više ne lažeš.
-Čemu ovo? -Volim te.
Čemu ovo?
-Volim te. -Samo…
Kukavica si, Rich. Jebena kukavica.
-Kukavica? -Kukavica.
Ja sam kukavica.
Kukavica.
Ja sam kukavica.
Dijete će te mrziti.
Dijete će te…
To je to.
Ne.
Hej. Je li jedan od vas Mikey?
Ovo je za Jimmyja.
Što je u kutiji?
Plastični rotori pumpe.
Što…
Što rade plastični rotori pumpe?
Vrte se.
Vidimo se.
Vjerojatno ne.
Štrajk FedExa je gotov.
Pjesme za Gary
Ne…
Prijevod titlova: Nina Kralj Jager