Mé srdce zaplesalo.
To snad ani nikdo neříká.
Co to vůbec znamená?
Myslíš, že chci mluvit o tomhle?
Vzhledem k okolnostem jsem myslel, že jen tak pokecáme.
Snažíš se vtipkovat?
Asi jo.
Danny.
Vidělas západ slunce?
Obloha hrála všemi barvami.
Ježíši. Vždyť ji odtud ani nevidíš.
Umím si to představit.
V tom jsem evidentně dost dobrej.
Danny, zůstaň se mnou. Nech si pomoct.
To je dobrý. Já to zvládnu.
Ne.
Potřebuješ pomoc. Já ti pomůžu.
Už vás umím vytěsnit.
Úžasný. Chvalme terapii.
Danny, vzbuď se.
Danny, pusť mě tam, prosím.
Cože?
To je ticho.
Takové ticho ještě nebylo.
Danny.
Danny, vzbuď se.
NA MOTIVY ROMÁNU 24 OSOBNOSTÍ BILLYHO MILLIGANA
PŘEPLNĚNÝ POKOJ
Hele, strkej děcka do pytlů.
A utáhni je, abys poznal, že už nedýchají.
Další. Pojďte, prosím.
- Čau, Stane. - Russi.
Potřeboval bych další.
Byls tu před dvěma týdny.
- No a? - Stane.
Musím akorát zvládnout tenhle soud a pak toho nechám. Jo?
Je mi líto.
- No tak, Russi. - Stane.
Všechny zdržujete, tak dělejte.
- To je kravina. - Já si to nevymyslel.
Sloužil jsem vlasti, teď tu žadoním,
- a nic z toho. - Stane, dost!
- Není to fér. - Klid. Nebo tě vyvedou.
- Stát mi to dluží! - No jo. Pojď sem.
Objednáš se k doktorovi. Jo?
Buď v klidu.
Díky.
No?
Vaše Ctihodnosti...
Neodevzdala jsi včas ten návrh. Nechodíš na hodiny.
S definitivou to vypadá bledě?
Ryo, svědectví už jsi podala. Udělala jsi pro toho kluka, cos mohla.
Je načase ten případ nechat být.
Hodná holka.
Ať ti emoce nezasahují do práce.
- Proč ne? - Prosím?
Neděláme tu práci právě kvůli emocím?
- Ryo. - A jestli ne, neměli bychom?
Jdu na večeři. Uvidíme se na hodině.
Díky.
Stane?
Musíme si promluvit.
Sebevražedné myšlenky k tomu patří. Proč jsem to nepodchytila?
Nech toho.
Byl v mojí péči, Stane.
Toho kluka zklamala celá řada lidí. Ty za nic nemůžeš.
Hraješ si na cvokaře?
Jen konstatuju.
Víme jen, že kdyby ho neslyšeli spadnout, bylo by po něm.
Nezbývá než doufat, že se dožije rána.
SPRÁVA VĚZNIC NEW YORK RIKERS ISLAND
Je při vědomí? Víc nevíš?
Někdo by je měl naučit mluvit.
- To vůbec není celý. - Co ještě?
Do konce týdne může zpátky před soud.
Cože? To má být vtip?
U soudu už si akorát poslechne dvě závěrečné řeči a rozsudek.
To ve svým stavu zvládne.
Jdeš hrozně rychle.
- Jdeš rychle. - Dlouhý nohy.
Co porota?
Soudce to označil jako zdravotní důvody, což je dobrý.
Pokusy o sebevraždu na porotu působí provinile.
Lidi na ostatních hledají jenom to nejhorší.
To jo. Ale ty ne, co?
Já ne. Uvěřila bych ti cokoliv.
- Fakt. - Jo.
Danny. Ahoj.
Díky bohu.
Podívejme se. Jsi zdravej jako rybička.
Je ti dobře? Jak se cítíš?
Bolí tě něco?
Můžu ti něco přinést?
Danny?
Danny je v bezpečí.
Ale není tady. A ani nepřijde.
A za to můžete vy.
Musím s ním mluvit, Jacku.
Všichni víme, jak to dopadlo posledně.
To není fér.
Snažím se mu pomoct.
Představte si Dannyho za pár dní ve vězení.
Zdá se, že se tomu nevyhne.
Nemyslíte?
Tak uvažujte. Čí pomoc potřebuje ten chlapec nejvíc?
Vaši, nebo mou?
Ne. Vy už jste nám pomohla dost,
tak si najděte jiný ztracený případ.
Já už to převezmu.
Sestři, jsem nesmírně unavený a chtěl bych odpočívat, prosím.
Ale oběma vám moc...
...děkuji za návštěvu. Paní doktorko. Pane advokáte.
- Jste... - ...velmi laskavi. Ještě se uvidíme.
Dobře.
Další pěkný malér, do kterého jsi mě dostal.
Laurel a Hardy. Ne? Asi ne.
No, trocha prostší kultury nám do budoucna neuškodí, to je jisté.
Tohle jsem předpovídal.
Tam venku to není nic pro tebe.
A nikdy nebylo.
Svět je až moc krutý.
Buď hodnej kluk a nikam nechoď.
Jinak to tu vytopím.
Rozumíme si?
Měla bys jíst.
Nemám hlad.
Byl ve fázi, kdy měl nad alter egy určitou kontrolu.
Jack se musel zase prosadit.
Třeba se ten kluk ukázat nechtěl. Proč taky, po tom všem?
Co budeme dělat, Stane?
Prohrajeme, Ryo.
Něco se musí udělat. On...
Nenechal žádný vzkaz?
Ne. Ale tohle...
Počkej. Tohle měl na palandě.
- Adam. - Adam.
Kvůli čemu zobeš ten klonazepam jak bonbóny?
Kvůli válce.
Kvůli válce?
Co tím myslíš? Můžeš to rozvést?
PTSD.
Jako student jsem měl důstojnickej výcvik.
Na velení jsem byl moc mladej a nedopadlo to nejlíp.
Co? Někdo umřel?
Jo, umřelo jich hodně. A odpovědnost za to nesu já.
To nechápu.
Říkám, že jsem byl student s výcvikem.
Šel jsi do toho dobrovolně. Proto za to můžeš ty?
- Dá se to brát i takhle. Jo. - Jo.
Nebo jsi prostě byl mladej kluk ve válce.
- Dost. - Ne?
Vypadám, že to chci analyzovat?
O to jde, Stane.
Každý, komu někdo ublížil, to na něco svádí.
„Neměla jsem chodit sama.“
- „Jít v krátké sukni.“ - Jo, to jsem neměl.
„Neměla jsem se naštvat. Neměla jsem odmlouvat.“
Obviňujeme z těch špatností sebe,
abychom to zdánlivě měli pod kontrolou, ale zlé věci se prostě dějí.
Takže pokud nepřijmeme vlastní nevinu,
nemůžeme se uzdravit.
Je ti dobře? Necítíš spálený tousty?
Bože. To je ono.
Sníme to cestou a vysvětlím ti to.
- Máš auto? Je blízko? - Mám auto blízko.
Bude pršet, musíme jít. Zaplatíš to, prosím?
Můžete nám to zabalit?
Prohráli jsme proto...
Zatím jsme neprohráli.
Ale řekněme, že jo. Proč?
Potřebovali jsme zneužívání vylíčit tak, abychom přesvědčili porotu.
A udělali jsme opak.
Za to můžeš poděkovat Candy.
Mně nevěřili, protože Danny o zneužívání neví.
- Jo. Chápu. - Ví to jen Adam.
To jsou nejlepší hity neúspěšných výpovědí?
Třeba nemáme vhodného svědka.
Nic z toho, co se Dannymu, Adamovi, stalo, nebyla Dannyho vina.
Ale on to neví.
Jeho vina a stud mu brání v tom, aby viděl, co se opravdu stalo.
Musíme mu to ukázat.
To na něj zabírá.
Je to krásná vlastnost.
Brání se, ale když mu pravdu ukážeš, nakonec ti uvěří.
Pochopí, co se doopravdy stalo, a stejně tak porota.
- Příští výjezd. Kilometr a půl. - Jo.
KATEDRA PSYCHOLOGIE
Ahoj. Nejsi ve škole?
- Ten vlak už mi ujel. - Jak to?
Chtěla jsem další den volna a děkan mi řekl, ať si vyberu.
- To mě mrzí. - Profesura mě neláká.
Profesoři jsou staří. To nechce nikdo.
- Ne? - Jo.
Stane, vyjde to?
Ty se ptáš mě?
Čau.
Náhodou jdu kolem. Přeju hodně štěstí.
- Fandí mi policajt, jsem v háji. - Seš debil jako vždy, Camiso.
- Ahoj. - Ahoj.
Frank vám taky přeje hodně štěstí.
- To není pravda. - Ne.
Někdy to nedopadne podle představ.
Mluvíš o mně, nebo o sobě?
Dáváš do všeho celý svý srdce. Do tohohle.
Ať to dopadne jakkoliv, je to důležitý.
- Opatruj se. - Ty taky, Matty.
Jo.
- Přiveďte porotu. - Povstaňte.
Je to zvláštní, jít na hřiště, když čas běží a hra je předem prohraná.
Měl jsem to udělat dřív. Možná by mě to bavilo.
Posaďte se.
Pane Camiso, bude obhajoba předkládat další důkazy?
Máme ještě jednoho svědka.
Dobrá. Prosím.
Obhajoba předvolává Dannyho Sullivana.
To jsi ty.
Přísaháte, že budete mluvit pravdu
a nic než pravdu, k čemuž vám dopomáhej Bůh?
Ano.
Pro úplnost prosím uveďte své celé jméno a adresu.
Daniel Sullivan. Elm Road 9, Elm Ridge, New York.
Ale to není pravda, viďte?
Jsem si celkem jist, že to je moje adresa.
Nemyslím adresu. To jméno.
Jste Danny Sullivan?
Jistěže jsem Danny Sullivan. Kdo jiný?
- Co Jack? - Námitka.
- Nevím, co zkouší... - Ctihodnosti,
předpokládáme, že je nevinný.
Má na to právo. A proto musíme alespoň vzít v úvahu, že to není Danny.
- Dobře. - Ctihodnosti...
Chci mluvit s Dannym.
- Taky že s ním mluvíte. - Osobně.
A když už tady jsem, ocenil bych možnost povědět vám vše...
...z vlastního pohledu, nevadí?
Dobře, „Danny“. Do toho.
Otčíma jsem nenáviděl.
Než k nám přišel...
...byli jsme s mámou sami. A on se k ní choval hrozně.
Dalo by se to označit za násilí.
Prosil jsem ji, abychom utekli, ale bála se.
Myslela si, že ji najde a ublíží jí.
Asi proto jsem se nikam nevzdaloval.
Nikdy toho nenechal. Spíš se to zhoršovalo.
Chtěl jsem ho jenom postrašit, aby odešel.
Vím, že jsem se zachoval špatně. A přijímám za to plnou odpovědnost.
Ctihodnosti, svědek nespolupracuje.
Ten svědek je váš klient.
Jak říkám, podle mě není.
Pane Camiso, vážně...
Potřebuju trochu volnosti, jestli dovolíte, Ctihodnosti.
Pane Camiso, ztrapňujete se.
Jo.
Dobře. Tak se teda neshodneme.
To je fešák, co myslíte?
Jistě.
- Pane Camiso... - Prosím, Ctihodnosti.
Kdo je ten druhý chlapec na tom obrázku?
To je Adam.
A kdo je Adam?
To je irelevantní.
O tom vy nerozhodujete. Odpovězte.
Ten výslech nikam nevede, Ctihodnosti.
- Odpovězte, Jacku. - Neodpovím.
Svědek odpoví.
- Adam je... Adam byl... - ...moje dvojče.
- Dannyho? - Víte, že přesně to jsem právě řekl.
Dobře.
A teď... poznáváte tuto fotografii?
Visela u Dannyho v obýváku, ne?
- Ano. - Kdo je to?
Candy. Moje mat... Já s mámou.
Nepřipadá vám to divné?
Jak to myslíte?
Co nechápete? Je na té fotografii něco zvláštního?
Ne.
Vůbec nic.
Kde je Adam teď, Danny?
Danny?
Odpověz, Danny.
Umřel.
Kdy?
Když byl ještě malý.
Kojenec?
Ne. Když byl malý chlapec.
Tak proč na té fotce není?
- Nebo na této? - To nevím.
- Nebo tady? - Nevím.
Nebo...
Přestaň!
Co? Už se nemám ptát?
- Nemyslím vás. - Nebo tady?
Proč je na všech fotografiích jen jeden chlapec?
Co se Adamovi stalo?
- Tak znovu. Co se stalo? - Ne.
Já vám to kurva říkal.
Pane Sullivane, takové výrazy si vyprošuji.
Omlouvám se, Ctihodnosti, já...
Takže umřel. Jak?
Já...
Ty si to nepamatuješ?
Prokrista. Bože.
Danny?
Co se Adamovi stalo, Danny?
Ahoj, Dane.
Adame.
Co se Adamovi stalo, Danny?
Musel odejít.
Proč?
Kvůli tomu, co dělal.
A co dělal?
Chtěl, aby se to dělo. Aby mu to Marlin dělal.
Chtěl, aby bylo všechno dobré.
Chtěl, aby naše máma nebyla sama.
Chtěl, aby si Marlin...
s ním dělal, co chtěl.
A on ho opakovaně znásilňoval.
Ale Adam to chtěl.
Tak jsem ho poslal pryč.
Kdo je Adam, Danny?
Můj bratr.
Ale tys bratra neměl, že?
Ne.
Kdo je Adam, Danny?
Já.
Adam jsem já.
Nic dalšího nemám.
Jak ses v tu chvíli cítil?
Pamatuju si to ticho.
Dospěla porota k rozsudku?
Ano, Ctihodnosti.
To jsem neznal.
Rozumíte, neslyšel jsem hlasy, které by mi šly na pomoc.
Obžalovaný nechť povstane.
Ale našel jsem něco jiného, co mě zachránilo.
Fakt? A co to bylo?
Pane předsedo, přečtěte rozsudek.
Porota shledává obžalovaného Daniela Sullivana
nevinným ve všech bodech z důvodu nepříčetnosti.
Pane Sullivane.
Danny, prosím o komentář.
Můžu? Jak myslíš, že to...
A je to, chlapče.
Vždycky když to nemám jednoduché, Matka Boží se zjeví.
Zachránila tě světice? Písnička od Beatles?
Ne.
To vy, Ryo.
Zachránila jste mě.
- Jaký to byl pocit pro vás? - Chtělo se mi plakat a křičet.
Ale hlavně jsem byla hrozně unavená.
Je divné, když se ptám já, co?
Kde je Ariana?
Ale děkuju, že jsme to probrali.
Při disociaci
se často přestáváte zajímat o city druhých.
- Opravdu? - Je to tak.
A chyběla jste mi.
Ale nemohla jste být jenom unavená.
Asi jsem byla i trochu zklamaná.
Nikdo neměl žádný vítězný projev.
Nikdo neslavil tvůj návrat.
Nedostal jsi svobodu, ale něco skromnějšího.
Šanci.
A pak jsi zmizel. Prostě jsi zmizel.
PSYCHIATRICKÁ NEMOCNICE
Napřed jsem si neuměla představit, že s tebou bude pracovat jiný terapeut.
Chápala jsem, že potřebuješ navázat nový vztah,
zahájit novou terapii a uzdravit se.
ATELIÉR
Ale popravdě se mi to nejdřív moc nelíbilo.
Taky jsi mi chyběl.
Ptala jsem se tvých nových doktorů, ale nic mi nesměli říct.
A celou dobu jsem o tebe měla strach.
To je ono.
Pak se ozvala tvá máma.
Ahoj, mami.
Ahoj, Dane.
Proč jsi ji k sobě po dvou letech konečně pustil?
Došlo mi, že i když uběhne sebedelší doba, připravený nebudu nikdy.
Musel jsem se tomu postavit.
Byl nejvyšší čas.
Je to nádhera. Co je to? Hvězdy?
Světlušky.
Světlušky?
Vzpomínka z minulosti.
Je to krása.
Nechávají mě malovat každý den. Prý mi to pomůže.
Vždycky ti to šlo,
ale tohle je fakt něco.
Vlastně chtějí, abych pár z nich dal na výstavu.
Jak opravdový umělec.
Jo.
Bydlím v Oakvillu.
Mám malý byteček.
A Marlin?
Nějakou dobu se několikrát týdně objevoval opilej před domem.
Řešila to policie.
A jednoho dne toho prostě nechal.
Od té doby o něm už přes rok nic nevím.
Chodím na terapii.
Myslím na tebe denně.
Chci, abys to věděl.
Jenže vím, že nejsem dobrá máma.
Víme to oba.
A vím, že jsem...
že jsem tě zklamala.
Strašně.
Odkdy jsi to věděla?
Tátu už si nepamatuješ.
Toho pravého.
Popravdě jsem ti to nechtěla říkat.
Moc pozitivního toho nebylo.
Otěhotněla jsem v šestnácti.
V sedmnácti jsem se vdávala.
A když ti byly čtyři...
vyrozuměla jsem, že táta...
Tak jsem s tebou ujela, co nejdál to šlo.
Ale když jsem na to byla sama...
Bylo toho na mě moc.
Takže když Marlin...
Působil tak silně, spolehlivě.
Jako že se o nás postará.
A to jsme potřebovali.
Takového ochránce.
Já ho potřebovala.
Dlouho jsem si asi namlouvala, že to není pravda.
Že to nemůže být pravda.
Že jsem do našeho života nemohla přivést dalšího takového chlapa.
Ale udělala jsem to.
A mrzí mě to.
Co jsem dopustila...
I kdybys mi nikdy neodpustil...
A to bych se ti nedivila,
protože rodič má své dítě ochraňovat.
A já to nezvládla.
Nezvládla.
A chci, abys věděl, že to vím.
Vím to.
Díky, žes přišla.
Třeba můžu přijít zase?
Třeba si to rozmyslíš.
Třeba budu dál prosit.
Ale nebude.
A kdyby to zkusila, mohl bys jí to někdy odpustit?
Ona to nezkusí.
Nejspíš ne.
Všichni děláme, co můžeme.
A někdy to prostě nestačí.
Utrpení prý dělá lepší malíře.
To je hovadina.
To se shodneme.
Ale jak se máte vy? Teď.
Je to pořád stejné.
Sakra.
Ale zároveň jiné.
- Nevzbudilas mě. - Jsi dospělá.
Aha, najednou.
- Prosím. - Ale ne, jablečný není?
Zajdu do obchodu, protože jsem asi donášková služba.
Posaď se.
První pacient přijde až za pět minut. O patro níž.
No tak.
Dala jsi novou diagnózu do DMS. Nemusíš spěchat.
Zaprvé je to DSM. A víš, že takhle to nefunguje.
Nemůžu být hrdá?
O to jde?
Zavez ho do školy, prosím. Kamaráde. Musíš do školy.
Mám tě ráda. Díky, mami.
Už nejsem profesorka. Jsem psychiatrička.
A máma.
Snažím se být statečná.
Je to náročné.
Ta fúzní terapie funguje.
Tvoje alter ega se integrují.
Jaký to je pocit?
Bude to trvat.
Snažím se být statečný.
To ty jsi, Dane.
Statečný jsi byl vždycky.
Možná.
- Paní doktorko. - Pane doktore.
Dane, bude večeře.
Děkuju, že jsme si tu u vás mohli popovídat.
Není zač. Rád jsem vás poznal.
Doprovodíš mě?
Jasně.
Ty zahrady jsou krásné.
Jo, koukám na ně z okna.
V průběhu roku se všechno mění.
Tak děkuju, že jste za mnou přišla.
A děkuju za všechno.
Minulost je prolog.
Shakespeare. To znám.
Máš je všechny v sobě.
Máš Jackovu inteligenci, Mikeův šarm, Arianino sebevědomí.
To všechno jsi ty.
Všechno ne.
Jak to?
Mám nesplacený dluh.
Teď budu andělem strážným já.
Přijdu pozdě. Snad se zase brzo uvidíme.
Taky doufám.
Vždycky když to nemám jednoduché, Matka Boží se zjeví.
Praví slova moudrá: Nech to být.
A v hodině nejtemnější přímo přede mnou stojí.
Praví slova moudrá: Nech to být.
Nech to být. Nech to být.
Šeptej slova moudrá: Nech to být.
Když všechna srdce zlomená se ke shodě dopracují...
POTŘEBUJETE-LI VY NEBO VAŠI BLÍZCÍ POMOC, NAVŠTIVTE APPLE.COM/HERETOHELP
...odpověď se zjeví: Nech to být.
Přestože nejsou spolu, možná dočkají se prozření.
Odpověď se zjeví: Nech to být.
Překlad titulků: Kristina Himmerová