- Dobrej. - Dobrej. Vodku s tonikem, prosím.
- Dobře. - Radši dvojitou.
Ještě jednu.
Dneska to potřebuju.
To známe všichni.
To, co já, ne.
Co pijete?
Budweisera.
- Jedno pivo pro kolegu. - Jo.
Díky. Marlin Reid.
- Matt Doyle. - Jo.
Vy jste zraněný?
- Jo, z práce. - Bože, co to je za práci?
- Snad nevadí, že se ptám. - Ne, dělám v Ostervillu.
Jeden kluk mě bodl nožem.
Co je?
Ale nic. Akorát to na bodnou ránu vypadá dost povrchově.
Jasně. Vy jste doktor nebo co?
Ne, policajt.
- Tady na severu? - Ne, ve městě.
Jste mimo svůj rajon.
Dělám na jednom případu.
Tady. Děkuju.
Marline, hodně štěstí... s tou rukou.
- No? - Stane, tady Matty. Mluvil jsem s ním.
Povídej.
Ta manželka asi lhala. Ten den s ní nebyl. Je jedno,
že z videa nejde identifikovat. Nemá alibi.
- Něco ti řekl? - Ani nemusel.
Četl jsi mu myšlenky nebo co?
Má na ruce jizvu. Jako by ho škrábla střela.
Myslím, že ten kluk říkal pravdu. Aspoň o tomhle.
Ten otčím tam byl. Ve skutečnosti chtěl zastřelit jeho.
A nelíbily se mi jeho oči.
- Jeho oči? - Jo.
Dobře. Tak díky, detektive. Dlužím ti pivo.
Pivo? Jel jsem do nějaký prdele. Dlužíš mi celou basu.
NA MOTIVY ROMÁNU 24 OSOBNOSTÍ BILLYHO MILLIGANA
PŘEPLNĚNÝ POKOJ
Vedeš si moc dobře, Dane.
Pochopení toho, proč ta alter ega existují,
je prvním krokem k uzdravení.
Vzpomeň si.
V jakou chvíli se objevil Jicchak?
Promiň, prosím...
- To stačí. - Nehrab na mě!
Bille, prosím.
Co to má bejt?
Hlupáku. Máš poslouchat kamarády.
Hej!
Byli tam spolužáci.
- Ten den, kdy se všechno posralo. - Můžeš?
Jo, ale je to těžký.
Mám pocit, že mi praskne hlava
a že jsem zavřený v kovové bedně.
Danny, co je?
To mi jednou řekla Ariana.
Ale neřekla, že?
Ne. Řekl jsi to ty.
Všechny její pocity máš v sobě.
Jak ses cítil, než se Jicchak objevil?
Byl jsem vyděšenej.
Přivolal jsi ho, aby tě ochránil?
Tvoje porucha je progresivní.
Mysl se štěpí čím dál víc. Jicchak a Ariana jsou příznaky.
Jicchakovým úkolem je zřejmě reagovat na fyzické hrozby.
Škoda, že se neobjevil, když jsem byl mladší.
Tos měl jiné ochránce.
Končíme.
Vedeš si skvěle. Jak jsem řekla.
A teď se musíš snažit zůstat sám sebou.
Během příprav na soud se snaž ta alter ega nevypouštět.
Jo?
Tak jednoduše.
Ne, jednoduché to nebude.
- Uvidíme se za pár dní. - Za pár dní.
Na tohle jsme připravení.
Ne, na to jsi připravená ty.
Co je, bojíš se o grant?
Neser mě, Stane. Nepříčetnost mu dá největší šanci.
Ne. Mám ti připomenout to fiasko u předběžnýho slyšení?
Podle spousty odborníků ta mnohočetná osobnost ani neexistuje.
- Pletou se. - A to ukážeš
- na jeho případu? - Jo.
- Ne. - Prosím?
Ryo, odvedlas dobrou práci.
Díky těm vašim setkáním víme o tom otčímovi.
Víme, že lhal a na místě činu byl.
Něco tají a díky tobě oba víme co.
Když dokážeme, že ten kluk šel konkrétně po něm,
možná z dobrýho důvodu, tak to nebude střelba naslepo.
Hlavně musíme ukázat, že nemá násilnickou minulost
a že to bylo cílený. Osobní.
Pak toho chlapa předvoláme, zmáčkneme ho
a třeba ukážeme, že ta střelba byla opodstatněná.
Z případu šesti pokusů o vraždu
bude jeden úmyslný útok. Trest se sníží na desetinu.
Potřebuje léčbu, ne do vězení.
- Ty alter ega teď ustoupily... - Ryo...
- ...ale bez pomoci... - Jsem advokát. Ne doktor.
A co když si Jonny otevře hubu na nevhodnýho člověka
nebo Jicchaka někdo přepere?
Slyšíš se?
- Nepřežije to. - Zvedneš to?
Stane, on ve vězení nepřežije.
Spíš přežije pět let než padesát. Nebo nesouhlasíš ani s tímhle?
Potřebuje čas, aby se uzdravil.
Podle zákonů ten jeho stav neexistuje.
Na zákony seru.
Zákony duševní zdraví neřeší.
Pokud se neintegruje a nesmíří se s tím, co se mu stalo, nemá šanci.
Podívej, máš čas až do hlavního líčení.
Dělej, co cvokaři dělají. Třeba ho vyleč. Ale vypovídat nebude.
Stačí, když za dva týdny přijde jako vzorný obžalovaný.
Jestli před soudem začne blábolit, obžaloba nás roznese na kopytech.
Budu usilovat o rozumný trest a všichni budou spokojení.
To nepůjde.
- Nezaručím ti, že bude vzornej. - Nic lepšího nezmůžeme. Byl by to úspěch.
A jestli ti na něm záleží,
přestaň jeho pomocí něco dokazovat a tu výhru přijmi.
Nalij mi jednoho na cestu, Toby. Čeká mě důležitej soud.
- Udělal to ten člověk? - Jo.
Vyhrajete?
Ne.
Možná se dostane ven včas a nějakej život si užije.
To je to nejlepší, v co může doufat. V nějakej život.
Jo, v to můžeme doufat všichni.
Zeslab to.
Nebyl tu někdo, Candy?
Kdo?
Nevyptával se někdo na tu moji ruku?
Někdo další?
Od té doby už ne.
A řekla jsem, cos chtěl. Že jsem byla s tebou.
Za všechno, co se stane, můžou vždycky oba rodiče.
Víš to?
Víš, co pro tebe dělám, že?
Pro tvýho kluka.
Co bys jako jinak dělala?
Běž, exote.
Můžu se zeptat?
Vrátí se ještě ten Angličan? Jack?
Ty znáš Jacka?
Jasně.
Chtěl mi dát šanci vyhrát zpátky moje prachy.
Ale...
Už delší dobu se tu neukázal.
Nevzpomínáš si?
Ne.
Ty jo.
Tobě to nevadí?
Co je mi po tom? Myslíš, že seš první pošahanej trestanec?
Ten chlapík hraje karty a je milej.
Ale toho Izraelce už nevolej.
Sullivane, máš návštěvu.
Tak chceš s ním mluvit?
Už jsem se bál. Myslel jsem, že mě nepoznáváš.
V novinách psali, že máš mnohočetnou osobnost.
Proto mi nevoláš?
Ari...
Ty jsi Jerome, že?
Vyprávěla mi o tobě.
Ona...
Já myslel, že se neozýváš, protože mě nemiluješ.
Viděl jsem v novinách tvoji fotku
a napadlo mě, že potřebuješ přítele, i když mě nechceš vidět.
Ale ty mě ani neznáš.
Já nejsem ona.
A kde je?
Není tady.
Jo.
To ona vždycky uměla.
Mizet.
Promiň.
- Čau, Carl. - Čau, Ari.
- Seven and seven. - Fakt, jo?
Čauky. Já jsem Grace.
Pověz mi o Arianě.
Co přesně dělala?
- Byla moje nejlepší kamarádka. - Ale co dělala?
No...
Ona si mohla užívat sex.
Užívala si sex.
Tys někdy sex měl, Danny?
Ne.
Teda ne sám za sebe.
Dobře. Zůstaneme u Ariany.
Představ si ji, prosím.
Představ si, jak se cítí.
Chtěla se s lidma sbližovat, ale tajila to.
Když se to skoro povedlo, tak...
tak je prostě odstrčila.
V intimním vztahu jsme zranitelní.
A tys v dětství zranitelný být nesměl.
To máte pravdu.
Systém tvých alter eg ti pomohl přežít.
Řeší pocity, které nezvládáš.
Ale jsou to jen výplody tvé mysli. Nejsou dokonalí. Zdaleka ne.
- Takže ten systém nefunguje? - Dlouho fungoval.
Zeptám se znova.
Co pro tebe Ariana dělala?
Asi měla na starosti moji osamělost.
Můj strach.
Ano, a tvoji bolest. Veškeré tvoje utrpení.
A zakročí, když je třeba zpracovat pocity, které sám zpracovat nezvládneš.
Jako když ses chtěl sblížit s Annabelle.
A zastřelit Marlina.
Ano. Začíná se s tebou prolínat. Oni všichni.
Děje se to díky tomu, že si je uvědomuješ.
Četla jsem o nové léčbě. Jmenuje se to fúzní terapie.
Během toho procesu se se všemi alter egy sjednotíš.
Kousky tvého já se integrují.
Budeš neporušený.
To asi ve vězení nenabízejí.
Ne, ale zajistíme ti co nejkratší trest.
Dost krátký asi nebude.
Takhle uvažovat nesmíme.
Můžeš mě poslouchat?
Ne, víc nemám, protože už platím za buick,
půlku domu a psa, kterýho nevídám.
Jo. Musím končit.
Doručovatel?
Adresa je vpředu. Možná bude divnej.
Marlin Reid?
Kdo jste?
Toto je předvolání, abyste svědčil ve prospěch Dannyho Sullivana.
Marlin pro tebe byl hrozbou
a zbavil ses jí tím, žes odešel do domu duchů.
Ale stalo se někdy, že by Jicchak opravdu zasáhl?
Skutečně tě před Marlinem ochránil?
Zmlkni. Nech to na mně.
Takhle s ženou nemluv.
- Seš surovec. - Sakra, já tu vzpomínku neudržím.
- Sakra. - Představ si to bez Jicchaka.
To mi má pomoct?
Použij představivost, ne paměť.
Zavři oči.
- Danny, zlato... - Zmlkni. Nech to na mně.
Takhle s ženou nemluv.
Seš surovec. Všichni surovci jsou zbabělci.
Dobře, Danny.
Vraťme se k té noci v domě duchů. Co jsme si říkali?
Prociť to,
ale zkus být v Jicchakovi.
- Dobře. - Zůstaň v Jicchakovi.
Jaký to je pocit?
Angelo, já ti ho vrátím. Vezmi si ho. Jenom... Do hajzlu.
Omlouvám se. Jo?
Tak ty se omlouváš? Omlouváš, ty zmrde? Já ti ukážu.
Neschovával bych se.
Jak se Jicchak cítí?
- Silný? - Cítí se...
schopný.
- Ne! - Copak to tu máme?
Ty děvko. Co to tu máme?
- Co to tu máme? - Danny!
Sakra.
- Koukni se na sebe. - Prosím.
Hledáš tohle, jo?
- Teď je sráč kdo? - Ne. Prosím.
Teď je sráč kdo?
Ne.
Ty seš sráč.
Pochcal ses.
Padej!
Annabelle.
- Dobrý. Neublíží ti. Už jsi v bezpečí. - Běž ode mě!
- Jsi v bezpečí. - Nech mě. Běž ode mě!
- Dobrý. Annabelle. - Nech mě na pokoji!
- Annabelle, prosím. - Nech mě na pokoji!
Byl jsem to já.
Annabelle se bála mě.
Řeknu ti...
Hej!
Hej, mladej.
Mladej!
Ty umíš měnit ty hlasy, že?
Tak dělej. Něco nám předveď.
Předveď se, ty exote.
Ty se to ani nedozvíš.
- Dost! Jezte! - A je to tu.
Snad nevadí, že jsem zase přišel.
V pohodě.
Akorát moc nechápu, co chceš.
Neměl jsem moc pochopení pro to,
jak to musí být těžký.
Jerome. Rád tě poznávám, Danny.
Já tebe taky.
Hodně jsem toho o tobě slyšel.
Snad samý dobrý věci.
Většinou.
No, zažili jsme lepší i horší období.
Ale tím dobrým se to špatný vynahradilo.
Aspoň z mýho pohledu.
Z jejího taky.
Aspoň myslím.
Díky.
Víš, odkud se známe?
Když jsem ji viděl poprvé,
zrovna v klubu řvala na nějakýho debila.
Tak jsem tam šel.
Jestli nepotřebuje pomoct.
A ona se hned pustila do mě.
Že prý není žádná princezna a postará se o sebe sama.
To teda jo.
Tak jsem jí řekl, že jsem jí jenom chtěl pomoct.
A ona na to, že jí pomůžu nejlíp, když si s ní zatancuju.
A za chvilku už jsme tančili, jako bychom byli jeden člověk.
Je to vzácný.
Najít někoho, kdo tak dobře reaguje na tvoje pohyby.
Tak to bylo.
Rozuměli jsme si hned od toho prvního večera.
Já tančím jak dřevo.
Někde v tobě to tam určitě je.
Mám v podvědomí uložený všechny možný dovednosti.
Určitě si myslíš, že jsem blázen.
Ne.
Myslím, že jsi asi osamělej.
Pokud mě nezavřou, existuje léčba, terapie,
díky které bych se stal jimi všemi.
A kolik jich je?
Dost.
Pane jo.
Máma vždycky říkala, že si umím vybrat.
Auvajs.
Když už, tak už.
To říkávala Ariana.
Jo, naučil jsem se to od ní.
A od tebe.
Co když nebudu spokojenej?
S tím, kým budu po terapii.
Já se tomu snažím přijít na kloub celej život.
Kdo jsem.
Černoch.
Gay.
Odvážný člověk.
Zbabělec.
Potížista. Mírumilovný člověk.
Ukázalo se, že jsem všechno dohromady.
Není to jednoduchý.
Mlátili mě, plivali po mně, vykopli mě ze všech možných míst.
Ale vím, kdo jsem.
A to mi nikdo nevezme.
Ariana věděla, kdo je ona.
Byla na to hrdá.
Máš to v sobě.
Je to tvoje součást. Ona je tvoje součást.
Dělej to, co ostatní. Vezmi svoje dobrý vlastnosti a měj je rád.
A ty špatný se snaž zlepšit.
Nic lepšího nezmůžeme.
Chápu, že ses jí líbil.
Flirtuješ se mnou?
Cože? Ne.
V klidu. Dělám si srandu.
Ryo, vím, že to není moje věc, ale teď mi volal Martin.
Prý nechodíš na hodiny.
Ryo, víš, že tím můžeš ohrozit tu svou definitivu.
Polib si, Gregu.
Proč Londýn?
Proč jsi jel do Londýna?
Jicchak mi dal průvodce a řekl...
Ne. Žádný Jicchak není.
Nevím, Ryo. Co si myslíte vy?
Nedáš si kafe?
- Cože? - Seženu nám kafe.
Já si myslím tohle.
Přestože se tě ta alter ega snažila chránit,
dostávala tě do čím dál nebezpečnějších situací.
Mohl bys nám prosím přinést dvě kávy, Kevine?
- Jasně. - Proč?
Jak říkám, ta porucha je degenerativní.
Alter ega bývají nevyzpytatelná.
A v některých případech začne tohle uspořádání člověku škodit.
Takže alter ega, která mě měla chránit, mi ubližují?
Není to dokonalé.
Ať je to jakkoli propracované, pořád jde o odtržení od reality.
Takové dlouhodobé odtržení vyžaduje velké množství energie.
A to celé se stalo kvůli tomu, co Marlin dělal Adamovi?
To řekni ty mně.
Počkat, co tím myslíte?
Že mi udělal něco, co si nepamatuju?
Udělal něco i mně?
To chcete říct?
Jsme v Londýně. Prožij znovu ty pocity.
Ariana byla pryč.
- Hledali mě. Potřeboval jsem pomoc. - Cos udělal?
Zřejmě jsem sám sebe poslal za tátou.
Nebyla to verze tvého táty, kterou sis představoval jako malý?
- Díky. - Táta, co by mě zachránil.
To by si přál každý malý kluk.
- Jack říkal, co jsem chtěl slyšet. - Pravého tátu ti dát nemohl,
ale mohl ti poskytnout náhradu. Otcovskou lásku.
Možná sis Jacka vytvořil, abys sám sebe zachránil.
Co ti to řekl?
„Musíš se vrátit a přijmout odpovědnost, Daníku?“
Ráda vás zase vidím.
Opravdu?
Vím, že tady být nechcete,
ale Danny má velký problém. A já doufám, že mi pomůžete.
Přiměl jsem ho, aby se vrátil. Aby přijal...
...odpovědnost.
Takže jsem se poslal do Londýna za imaginárním tátou,
tam jsem neuspěl a poslal se zase zpátky, abych se udal?
- To nedává smysl. - Z pohledu emocí dává.
Po té střelbě ti Jicchak pomohl s útěkem.
Pak ses chtěl vrátit. Přijmout následky.
- Jack tě poslal zpět. - Já se asi zbláznil.
I když o to tu asi jde.
Tvoje pocity jsou normální, Danny.
Neobvyklé je jen to, jak ses je naučil vyjadřovat prostřednictvím jiných lidí.
Rychlejší je říct, že jsem blázen.
Dej si to kafe.
Paní Richardsová.
Zastupujete obžalobu v případě Dannyho Sullivana?
Ano.
Jsem jeho otčím.
Promluvíme si uvnitř?
Dobré odpoledne, Stane. To je fajn, že ses stavil.
Ty seš tak vtipná.
Od prokurátorky.
Takže si nevybavíš první setkání s Mikem ani Jonnym?
Ne, jako by se mnou byli odjakživa.
Jejich vystupování je ti nejbližší, je to tak?
Jo, asi jo.
- Kámo. - Kámo.
Tak jo.
- Co teď? - Kde jsou prachy?
U mě.
Tak se vyklidněte.
- Vyklidněte. - Jaký „vyklidněte“?
Vyklidněte.
- Zajdeš mi... - Můžeš...
- Mikeu, vytáhneš mě? - Jo.
Tak jo.
Když tě někdo moc neznal,
nemusel si ničeho všimnout.
Možná právě proto tu tvoji poruchu nikdo tak dlouho nerozpoznal.
Jo.
V čem jsou jiní?
- Jak to myslíte? - Co pro tebe dělají?
Co dělají, co sám nezvládneš?
Jak je, dámy?
Stalkuješ nás?
Expresní zásilka.
Dům duchů?
Co je? Váš dům nemá jméno?
PŘIJĎ PAŘIT V DOMĚ DUCHŮ
Kdo nepřijde, je suchar.
Vztahy. Přátelství.
Mike byl...
Byl skvělej. Staral se o mě. Kryl mi záda.
A...
- Byl fakt v pohodě. - To ty taky.
Nemusíš mi hned vyrvat srdce.
Můžeš mě odmítnout jemně.
To je mnohem lepší, zkus to.
- Neserte. - Danny?
- Měl to být mejdan, ne? - Jo.
Ubalím další jointy.
A pivo je v ledničce.
A Jonny?
Danny? Jonny?
Pojď sem, kamaráde.
To se ti líbilo, co?
Danny, co vidíš?
O Jonnym mluvit nechci.
Co si o něm pamatuješ?
Byl to mistr úniků, že?
Pomohl ti utéct z domu tím, že sehnal peníze z prodeje drog.
- Užívání návykových látek je taky únik. - Já o něm mluvit nechci.
- Proč ne? - Prostě ne.
- Musíš čelit všem, jsou tvojí součástí. - Jonnymu ne.
- Nemluvím jasně? - No tak.
Ryo, neserte mě.
Dobře.
Jsi naštvaný.
Jo, jsem.
Jaký to je pocit?
Ovládáš se ve svém těle. Tak co?
- Dobrý. Je to dobrej pocit. - Jo. To je pokrok.
Začínáš zpracovávat ty nejvýraznější emoce
a s postupem času už budeš ovládat všechny.
S postupem času? Tolik času nemáme, ne?
Ne, nemáme.
Jednu věc měj na paměti,
když si vzpomeneš na něco z minulosti, co tě rozruší.
Spojuje to všechny tvoje alter ega.
Totiž že se tě celý život snažili chránit.
I když mě za váma nepouštěli?
Myslí si, že bez nich nepřežiješ.
A dlouho to tak nejspíš opravdu bylo.
- Ale teď už ne. - Ale teď už ne.
Podle mě je v tom tajné poselství.
V tom, že se tě všechna alter ega snaží chránit, Danny.
A to je co?
Víš...
Jsi to ty sám.
V hloubi duše jsi chtěl sám sebe zachránit.
Hej! Stůjte!
Něco pro tebe mám.
K soudu.
Ty jo.
- To je nový? - Jo.
Sako jsem ještě neměl.
Padne ti.
Díky.
Budu celou dobu u toho.
Jo?
Jo.
Ahoj.
- Všechno dobrý? - Jo. Vypadáš líp.
Fakt?
Klidněji.
Asi jak se snažím být jedním člověkem.
Hele, hned zase půjdu.
Přišel jsem naposledy.
Chtěl jsem ti to říct osobně.
S tebou to nesouvisí, ale musím k sobě být upřímný.
Pořád totiž tak trochu doufám, že tu bude ona.
Což vůči nám oběma není fér.
Rád jsem tě poznal, Dane.
Mrzí mě to.
Chápu, že ti chybí.
Mně taky chybí.
Hele, něco ti nesu.
Je to talisman.
Když ho budeš nosit, třeba ti připomene, že jsi sám sebou.
A být sám sebou není nic špatnýho.
Danny.
No tak.
Ari?
Proč seš tak sentimentální?
Ahoj.
Chybíš mi.
Já vím.
Moc tě miluju.
Já tebe taky.
Chtěla se rozloučit.
Děkuju.
Tak zatím, Danny.
KONZULTAČNÍ HODINY ZRUŠENY
- Zase? - To snad ne.
To je otrava.
Co tak strašně spěchá?
Ten tvůj Sullivan.
- Co se stalo? - Prokurátorka poslala seznam svědků.
Ten otčím jí přišel říct, že chtěl nevlastního syna ochránit,
a proto nepřiznal, že ho postřelil.
- To je kravina. - Možná.
Ale prý dokáže, že to nebyl výjimečný případ
a že byl Danny agresivní i dřív.
Řekl jim o nějakým místním případu.
Prý se v tom domě střílelo.
Prokurátorka našla Annabelle Stoneovou a chlápka jménem Angelo Ruiz,
kteří s tím Dannyho spojí a dosvědčí, že bral drogy a pokusil se o vraždu.
- Ten hajzl. - Jestli ti svědci budou co k čemu,
podepsal ten chlap Dannyho rozsudek smrti.
Je nějaká možnost, že budou k ničemu?
Ne, bude to sedět. Co s tím?
Zajdu za prokurátorkou a zkusím se dohodnout.
- Deset až 15 let. - Deset?
Mlč. Jestli to odmítne... A že já bych to na jejím místě odmítl.
Musíš přesvědčit jeho matku, aby vypovídala,
a porotu, že ta porucha existuje a že ji Danny fakt má.
- Říkals, že to nevyjde. - Stane!
No, nikdy to nevyšlo.
Což podle mě u soudu nevěstí nic dobrýho.
Ale jestli to nevyjde, zavřou ho na doživotí.
- Stane! - Co je?
Kdyby náhodou, co uděláme?
- Co uděláme? - Jak utečeme?
Kdyby náhodou.
Kurva. No tak.
Otevřete!
Sullivane, to je pořád něco.
- Mám zlomený zápěstí. - Pojď na ošetřovnu.
Bože! Kurva.
Bude to bolet?
Za dvě minuty zhasínáme.
Zhasínáme!
Kdyby náhodou.
POTŘEBUJETE-LI VY NEBO VAŠI BLÍZCÍ POMOC, NAVŠTIVTE APPLE.COM/HERETOHELP
Překlad titulků: Kristina Himmerová