ДЕННІ САЛЛІВАН
Доброго ранку, Денні. Як спалося?
Не знаю. Не дуже добре. Мабуть.
Чому?
Ви пробували спати в тюрмі?
Бачили затемнення?
Ні, тільки світло. Химерне було.
Карл Юнґ вважав, що затемнення - провісники переродження.
Хто?
Психіатр. Не чули? Доволі відомий.
Ні.
Усе добре?
- Ви наче трохи нервуєтеся. - Може, й так.
Трохи нервуюся. Сьогодні.
І тому ви незграбна? Бо для вас це нехарактерно.
Ви дуже спостережливий.
Чому нервуєтеся?
Я поставлю запитання.
Чому ви тут?
Ви про що?
Тут, зі мною.
Через той випадок у Рокфеллер-центрі.
Але чому ми його обговорюємо?
Ви помагаєте мені готуватися до суду.
Бо хоч я сам і не стріляв, я співучасник, якщо це був злочин.
На тому тижні ми говорили про Джека і вашу поїздку в Лондон.
Ви знали, що Джек до мене приходив?
Ні, це неможливо. Він у Лондоні.
Це його окуляри?
У путівнику.
Його номер був у путівнику. Так ви його знайшли?
Але ж я порвав.
Поліція його склеїла? Де ви їх узяли?
Денні. Ваш розум надзвичайно вправний у раціоналізації.
Плете вигадки в режимі реального часу.
Уможливлює неймовірне. Ви все життя так робили.
Я сказала Джекові, що вам потрібно краще зрозуміти
суть наших зустрічей.
Він був проти, але я переконала, бо він бажає вам добра.
І я теж. Ви в це вірите?
- Довіряєте мені? - Тобто?
Просте запитання.
Ні, непросте.
Добре. Справді.
Ви помітили, що я знервована.
Це тому, що в Рокфеллер-центрі було кілька моментів,
про які ми ще не говорили,
і мене турбує, що ця розмова може вибити вас з колії.
Я буквально гадки не маю, про що ви говорите.
Я знаю.
Хочу вам щось показати.
Що на касеті?
Я б так скоро не показувала, але суд не за горами.
Що на тій касеті?
Переглянемо разом. Згода?
Я не знаю, що це. Я піду.
На жаль, у нас більше немає часу.
У ювелірній крамниці через дорогу була нова камера.
Цей запис знайшли недавно.
Це копія.
Оригінал - у доказах.
Ви підробили касету.
Ні.
Це фокус.
Не фокус.
Я думаю, десь глибоко в душі ви знаєте.
У Рокфеллер-центрі не було нікого, крім вас.
Тільки ви.
Стрілець - ви, Денні.
Не Аріана. Тільки ви.
Завжди були ви.
Спи.
Велика помилка, леді.
Ви схибили.
Іцхак?
НАВІЯНО РОМАНОМ «ТАЄМНИЧА ІСТОРІЯ БІЛЛІ МІЛЛІҐАНА»
ДЕНІЕЛА КІЗА
ПЕРЕПОВНЕНА КІМНАТА
Послухайте.
Я кажу: «Давай миритися».
Не питаю.
Яка фігня. Випусти мене.
Не боюся наглядача.
Казали ж, дайте хлопцеві спокій.
Ви робите жахливу помилку.
Навіщо ви створюєте проблеми? Я вас не слухатиму!
Боже, який же я ідіот. Не треба було її слухатися.
Випустіть. Я все владнаю.
- Чорт. Вона викличе наглядача. - Це вкрай небажано.
Майк, ти не міг би...
Ви чуєте? З хлопцем усе було добре. Він був у безпеці.
- Тебе тут бути не повинно. - О, Денні.
На жаль, хлопчику, він має рацію.
Тебе справді не повинно тут бути.
Принаймні в такій формі.
Джек, що тут коїться?
Не відправляйте його туди. Він не витримає.
- Що це таке? - Як таке можливо?
По правді, неможливо.
Ви мене бісите! Чули?
Іцхаку, що ви робите?
...бісите!
- Я розберуся. - Чудова думка.
Довірити нашу долю наркоману, бо в минулому це
виправдало себе.
- Пішов ти. Я чистий. - Ні.
- Майк. - Ні. Я зараз не можу.
Іцхак.
Зупиніться.
Він її скривдить - і буде повна лажа.
Він її не зачепить. Жінки й діти - табу.
- А наглядачі? - Сам виходь на світло,
- якщо такий рішучий. - Мені треба подумати!
Я з вами не граюся. Ви брехлива.
Випустіть мене.
Якщо він когось зачепить, нас кинуть у карцер.
А я тобі казав, що буде, коли ти став дилером.
То це я винен?
А їсти тоді за що, цяця-хлопчик ти гівняний?
Я казав, що нас посадять, і поглянь, де ми тепер!
Денні, наглядачі поряд.
- Хлопці, сюди. - Я їх не боюся.
Мені насрати!
Схаменися, Майк!
- Стійте. Ви тільки гірше зробите. - Подумай про Денні. Давай! Майк.
Усе нормально, так?
Денні, це ви?
Так, сестро. Нормально.
- Усе добре. Порядок. - Я вам хочу допомогти.
- Руки. - Спокійно.
- Знаю. - Розвернися.
- Вибачте. - Пішов.
Ні. Нічого складного. Кидок.
Ще одну.
Майже. Зосередься. Ще раз.
- Ще. - Кидок!
Я завжди не маю щастя.
Мені ніколи не щастить.
- Те саме, ні? - Так.
Відволікай. Не дай кинути!
Як сталося те, що сталося?
Він сюди ще не приходив при тямі.
- На жаль, система ламається. - Яка система?
- Ми. - Давай. Сюди.
Осердя не витримує. Звір хилиться до Віфлеєма.
Єйтс.
Вибач, що я так зірвався.
Ти тут не завдяки прекрасному вмінню вести бесіду.
Нам іноді необхідні твої зриви.
На жаль, це така проблема, яку навкулачки не розв'яжеш.
Я сам винен.
Вона була жахливо переконлива. Як усі найкращі.
Найкращі?
Брехуни.
На жаль, це моя вина.
То ми більше не дозволимо йому розмовляти з лікаркою?
Ми щойно бачили переконливий доказ того,
що ці стосунки втратили продуктивність. Ти так не думаєш?
Вона стає небезпечна.
Щось мені так не здається, Джек.
Та невже? Ти тепер фахівець?
З питань небезпеки? Так.
Коли ми його розбудимо?
Не розбудимо, доки не складемо план.
- Джек. - Двадцять одне.
Знаєш, що в цій країні буває, коли в тебе
діагностують психічний розлад?
Тебе лікують.
На її думку, ми - хвороба.
Вилікувати Денні означає позбутися всіх нас.
Маячня.
Денні живий тільки завдяки нам.
Я ж кажу, потрібен план.
Сюди. Це в їдальні.
Пішов! З тобою, Джексон, щодня те саме.
Не знаєш, де дістати порошку?
Тихіше говори. Гівнюк.
- А це що за лайно? - Салліван, проходь.
- Секунду. Що за баланда? - Пішов!
- Добре. - Негайно.
Та йду я. Господи.
Твоє замовлення вже є.
- Що? - Те, що ти питав.
Ти просив більше. Я ж казав, усе буде.
Я фігію.
Оце швидкість.
Малювання?
Не зовсім ті, але ж різниці нема?
І нафіга мені олівці?
А мені яке діло? Хоч у сраку собі запхни.
Вони мені ні до чого. Обміняй.
- Забери. - Таке щастя нікому не треба.
Плати, козел.
За довбані олівці? Ти здурів?
Чувак, мені потрібен кокс. Виручай. Будь ласка.
Ти знущаєшся?
Здоров.
Йо. Привіт.
Йо, дружбан.
У кого можна затаритися порошком?
- Відлізь. - Тобто це ти. Ну шо?
Йо, а це чмо нічого не поплутало?
Я візьму що є. Спіди. Треба закинутися. Шарите?
Ти мови не розумієш?
- Пішов нахер. - Стоп. Чувак, якісь проблеми?
- Ти проблема, падло. - Гей!
Це гадюченя кинуло Марселло на бабки.
Сталося непорозуміння.
Я збирався заплатити. Це я так жартую.
Жартів не розумієш?
Паскудство.
Я тебе знищу, недоносок.
Як мале дитя, дурне, вкрай безвідповідальне.
Чорт забирай, Джонні. Що з тобою?
- Лежати! Всім лежати! - На підлогу!
Я цьому засранцю не нянька...
Ми ходимо по краю. Роби так, як тобі кажуть.
- Салліван, ти що? - Лягти!
- Ану кинь! - Кинь гантель!
Іцхаку, старий, я розберуся.
Джентльмени, будь ласка, дозвольте пояснити...
Завтра на розгляді будеш як шматок гівна.
Спокійно, Фей Рей, це я.
- Злякали мене до всирачки. - Господи. У вас похмілля чи що?
Просто ніч не спала.
- Вигляд стомлений. - Дякую, Стен. Зате ви як огірок.
Надіюся, ви молилися про чудо,
бо нам воно знадобиться.
Ви ж казали, що згода судді на зустріч -
чудовий знак.
Ні, я сказав, що це непоганий знак. У цій справі нема нічого чудового.
Ваше поразництво допомагає клієнтам?
Це реалізм.
Їм доведеться прийняти діагноз. Він хворий і не витримає суду.
Йому треба в лікарню. Вони мусять це бачити.
Вони нічого не мусять.
Я розумію, це дуже важливо для вашої кар'єри.
Я намагаюся йому допомогти.
Ми знаємо, що від цього залежить ваша робота. Так?
У цій справі наші інтереси сходяться.
Авжеж, хлопцеві буде краще в лікарні.
Хто хоче в тюрму?
Зазвичай прокурор схвалює визнання вини.
Не дивіться так. Ключове слово тут - «зазвичай».
Але тут усі зацікавлені,
щоб дійшло до суду.
Він хворий, це ж очевидно.
Думаєте, їм є діло до його хвороби? Вони як ми з вами,
їх цікавлять вони самі та їхня кар'єра.
І величезний геморой, який їм світить, якщо преса пронюхає,
що стрілець з Рокфеллеру не покараний.
Ніхто не агітує за безкарність.
Я говорю про надійний лікувальний заклад.
Це те саме.
Газети торгують скандалами. А скандалом усе це й обернеться,
якщо не буде суду.
Хвороба, якої не підтвердить жоден психіатр на світі,
нікого не переконає.
То чому ви переймаєтеся?
Бо спроба без шансів - усе одно спроба. А я дуже не хочу в суд.
Ви з ним говорили про щось таке, що я маю знати?
Коли він переглянув те відео, то повністю замкнувся в собі.
Нащо ви показали?
Я не хотіла, щоб він уперше почув про свій діагноз
на розгляді справи.
Реакція на таке непрогнозована.
Може бути кататонія.
Він ледь мене не побив, Стен, хоч він мені симпатизує.
Він міг напасти на суддю чи адвоката сторони обвинувачення.
- І що б тоді було? - Добре. То він знає...
Тепер знає, що в нього не одна особистість?
Мабуть, набагато більше, ніж одна.
Ох, капець.
Почну з того, що представлю доктора Вітмена.
Психіатр зі світовим іменем,
дописувач п'яти медичних журналів, що спеціалізуються на психічних недугах.
Він також отримав почесну відзнаку,
премію Торндайка від Американської психологічної асоціації.
Чи оцінили ви стан відповідача
у зв'язку з діагнозом, про який заявляє захист?
Ні, ваша честь.
Прочитавши звіт доктора Ґудвін, я не мав потреби.
Я не можу діагностувати захворювання, якого не існує.
Ви серйозно?
Множинна особистість
Американською психіатричною асоціацією не визнана як емоційний розлад.
- Вона є в МКХ. - Класифікована як форма істерії.
Не відмітайте діагноз.
Невроз, а не психічний розлад. Це...
Досить.
Тут не базар.
Якщо ви не втримаєте думку при собі до слушного часу,
ми попросимо вас піти.
Продовжуйте.
Казати, що людина не може стати перед судом за злочин, спричинений розладом,
якого переважна більшість медиків
не визнає як такий... На мою думку, це сміховинно.
Даруйте. Але це моя професійна думка.
Дякую. Пропоную запросити відповідача.
Ваша честь, просимо обговорити наші дані.
Ми читали звіт доктора Ґудвін. Пропоную побачити на власні очі.
Добре.
Прошу, сідайте.
Усе добре?
Так.
А що з обличчям?
Денні, я знаю, це страшнувато,
але ці люди вам допоможуть,
навіть якщо спочатку здаватиметься інакше.
Кажіть правду, і ми зможемо організувати
лікування, якого ви потребуєте. Добре?
Цей попередній розгляд потрібен, щоб ми переконалися, що вас
судять справедливо. Розумієте?
Раднице.
Здрастуйте, Денні. Я Патриція Річардс.
Окружний прокурор у вашій справі.
Можна поставити кілька питань?
Ви знаєте, де ви зараз?
У залі для зустрічей. На острові Райкерс.
Як ви потрапили сюди, на острів Райкерс?
За інцидент з вогнепальною зброєю у Рокфеллер-центрі.
А ви розумієте, що станете перед судом
- за цей інцидент? - Так.
Розумієте, що це означає?
Що присяжні вирішать, винен я чи ні.
Дякую, Денні. Ви молодець. У мене все.
- Ваша черга. - Стен, чекайте.
- Проблеми?
- Так. - Ні. Ні, ваша честь.
Тоді прошу, раднику.
Привіт, Денні. Ви ж Денні, так?
Не коментуйте.
Так, сер. Я Денні.
У мене до вас кілька запитань, і буде по всьому. Добре?
Розкажете, з ким ви були в Рокфеллер-центрі
- у день інциденту? - З ким?
Там було багато людей, само собою.
Люди на тротуарі, у крамницях і біля них.
Так, але хто був з вами, Денні?
Вибачте, але я не розумію питання.
З ким ви прийшли в Рокфеллер-центр?
Це не Денні.
Не треба.
Ні з ким. Я був сам.
Але в заяві ви вказували, що були в Рокфеллер-центрі
з кимось іншим. Озброєним. Ви...
- Не підказуйте, містере Каміса. - Добре.
Чесно, сер, я був сам, а якщо не вірите,
то раджу переглянути відео.
- Це не Денні. - Тиша, будь ласка.
Добре.
На сеансах з доктором Ґудвін ви багато розповідали про сусідів по будинку,
Аріану та Я... Іцхака. Можете нам про них розказати?
Ну, між Аріаною та мною виник зв'язок з першого погляду,
а Іцхак приїхав з нею.
Так ми й стали жити разом.
А як би ви їх описали?
Аріану та Іцхака?
Аріана добра, спокійна, загалом як смугаста кішка.
Тільки м'якша, може, бірманської породи.
А Іцхак - дикий кіт.
Його справді краще не дратувати.
Денні, я трохи заплутався.
Ну, ви спитали про Аріану й Іцхака.
Це мої коти.
Це не... Це не Денні.
Ваша честь, це Джек. Один з альтер еґо Денні.
Я просив тиші. Ще одне слово, і вас виведуть з цієї зали.
Сядьте, будь ласка.
Ви маєте до клієнта ще якісь питання?
Ні, ваша честь. Це все.
- Зачекайте за дверима. - Пані доктор.
Дякую.
Ваша честь, я ж кажу, це не Денні.
Зібрали нас усіх тут, щоб слухати, як ваш цілком притомний клієнт
описує своїх котів.
- Ваша честь, я ж кажу, я не... - Я вас просив говорити?
Раднику, готуйтеся до суду. У темпі.
Ваша честь, прошу, дайте хвилину...
Стен, якщо зичите клієнту добра,
не бісіть мене ще більше.
А коли ви говорите, це бісить.
Добре.
Слухай, він визнає вину,
ви пом'якшуєте вирок до хуліганства,
і його відправляють у психіатричну лікарню, надовго.
Ти жартуєш?
Та ну, Патті. Хороша ж угода.
Для твого клієнта. А мій шеф з мене шкуру спустить.
Йому не місце в тюрмі. Розумієш? Його треба лікувати.
Він стріляв з вогнепала в юрбу беззбройних людей, а потім утік.
Але він хворий, Патті. Невже ти не бачиш?
Тому треба його випустити?
Я думаю, психіатричної лікарні має вистачити.
Невже він не заслуговує на кредит довіри? Другий шанс.
Стен, пропоную парі.
Коли я копну його минуле, а я копатиму глибоко...
то знайду випадки насильства.
Виявлю, що якось він примудрявся вислизати крізь шпарини.
Він стріляв у людей у Мідтауні, посеред білого дня, а ти хочеш його випустити?
У Райкерсі повно темношкірих юнаків,
яких узяли за менше. Чому вони там?
Чому вони не визнали себе винними, щоб не сісти?
Твій клієнт отримає кредит довіри,
бо він має привілей системи правосуддя,
створеної для людей, які схожі на нього,
але від мене він перепустку не отримає.
Тому ні. Я його не відмажу. Ми йдемо в суд.
Думаєте, перемогли?
Ви знаєте, що таке федеральна тюрма?
Порівняно з нею цей заклад - літній табір.
Думаєте, Іцхак його захистить?
Іцхак важить стільки ж, скільки Денні.
Ви всі - одна людина.
Вас там з'їдять живцем.
Надіюся, ця витівка не вилізе вам боком, Джек.
І що нам тепер робити?
Стати перед судом, мужньо прийняти покарання.
Робити те, що й завжди. Виживати.
Я цілий суд не витримаю.
- Можу я. - Або ні.
Ану ж те, про що вона казала, станеться у в'язниці?
Вона гадки не має, на що ми спроможні.
- А що як жінка має рацію? - У чому?
Може, проблема - це ми.
А хлопцеві треба стати на власні ноги.
Ти про що взагалі?
Ми були йому потрібні для виживання, і це вже позаду.
Він що, нас переріс?
Джек, ти завжди кажеш: «Відповідай за вчинки».
- Так. - Може, Денні пора відповісти.
Яка фігня. Ми йому потрібні.
Мабуть, він має рацію.
Старий, ти розумієш, що пропонуєш?
Так.
Ми просто здохнемо?
Ця самопожертва така нестерпна?
Та ти приколюєшся.
Джонні, хоч раз у житті помовч.
Дивовижно.
Така сильна любов.
Несамовите прагнення берегти людину від загибелі.
І померти за неї.
Чи вбити за неї.
Вибач, давній друже. Без нас він просто не виживе.
Привіт, Денні.
Арі. Я так переживав за тебе.
Я рада тебе бачити.
Вони все питали, де ти,
думають, я з тобою щось зробив.
Я в нормі. Усе кльово.
Ні. Не кльово. Арі, я по вуха в лайні.
Не бійся, ми щось придумаємо.
Добре.
Де ми взагалі?
Ти найважливіша людина в моєму житті. Ти це знаєш?
Ти мене лякаєш.
Між нами є зв'язок, правда ж?
Так. Безумовно.
Цей зв'язок існує тому, що я ніби як живу за тебе, Денні.
Бо я - це ти. Ми всі - ти.
У Рокфеллер-центрі я був сам. Тебе зі мною не було.
Я була з тобою, тут і отут.
Але ти мене покинула.
Я тебе не покидала. І ніколи не покину.
Ми не хочемо тебе кидати, хлопчику.
Ми тобі допомагаємо.
Така в нас роль.
Денні, тобі не можна спати далі.
Ми потрібні одне одному.
- Для чого? - Щоб жити.
Так порожньо, коли ти там спиш.
Іноді я прослизаю, коли ніхто не бачить, щоб снити з тобою.
Ми приходимо, коли ти безпорадний, чи самотній, чи переляканий.
Я приходжу забрати твою самотність.
Близькість з іншими завдає тобі нестерпного болю.
Це надто боляче. Саме тоді з'являюсь я.
- Ти завжди знала? - Що?
Що ти несправжня.
Ні, найчастіше не знала.
Тільки коли ми були тут. От як зараз.
А є інші такі, як я?
Ні, Ден, ти особливий.
Ти нас створив, нас усіх.
Хто всі ці люди?
Це все ти.
У кожного було своє призначення. Але тепер нема.
Джек їх називає непотребом.
Іцхак.
Джек переважно лишається за лаштунками,
але якщо все виходить з-під контролю, він наводить лад.
Так і є.
Те, що було між Марліном і Адамом у цій стодолі,
викликало в тебе бажання померти, Денні. Пам'ятаєш?
Але ти не помер.
Ти розбився, як шибка. Розлетівся на друзки.
Увесь ти розпався.
Став ангелами-охоронцями, які допомагають тобі жити.
Чому ти це зараз розказуєш?
Сталися зміни.
Ти прийшов сюди, Денні, при тямі.
Такого ще не було. Так не має бути.
Та жінка хоче відібрати нас у тебе. Вона хоче нас знищити.
- Рая. - Вона вважає нас хворобою.
Запроторить тебе туди, де препаратами
і лікуванням спробують нас убити.
І ми вже не допоможемо.
Вони не знають твоїх потреб, а ми знаємо.
Бро, помагай.
На жаль, якщо ми всі загинемо...
ти теж загинеш.
Що я повинен зробити?
Ну, тобі треба її спекатися.
Ти це маєш зробити сам, бо нас вона вже впізнає.
Скажи, хай більше не втручається в твою справу.
Що ти не можеш і не будеш заявляти про неосудність.
Але тоді мене посадять.
Вирок може бути незначний.
Тяжко поранених не було.
Денні, мені потрібна твоя допомога. Нам усім вона потрібна.
Хлопчику мій, ти знаєш, що робити. І знаєш, що вибору нема.
Молодець.
Я розумію, що я для вас - дрібне ніщо, Джек.
Ці зустрічі не обійшлися без порції розумного егоїзму з мого боку.
Аякже. Але мені важко стерпіти, коли ви мене виставили дурепою,
враховуючи, що я так стараюся вам допомогти.
Денні, я знаю, ви мене чуєте.
І якби ви захотіли трохи поборотися, то змогли б.
Але я бачу, що вам кортить сісти в тюрму,
інакше ви б не влаштували вчора ту прекрасну виставу.
Та будь ласка.
Заради цієї фігні я поставила на карту всю свою кар'єру.
Не знаю, нащо я припхалася.
Будь ласка.
У мене голоси в голові.
Там інші люди.
Благаю вас.
Допоможіть. Будь ласка.
Я з вами.
ЯКЩО ВАМ ЧИ ЗНАЙОМІЙ ЛЮДИНІ ПОТРІБНА ПІДТРИМКА,
ВІДВІДАЙТЕ САЙТ APPLE.COM/HERETOHELP
Переклад субтитрів: Олена Любенко