Mami?
Trebušček me boli.
Mami?
- Koliko je ura? - Nočem v šolo.
O, sranje.
Sranje.
Ezra, pojdi.
Obleci se in pojej zajtrk, preden pride babi. Predavanje imam.
Sranje.
Zakaj nisi oblečen?
- Kaj ješ? - Živjo.
Jutro.
Kakšna gneča je bila na vlaku! Kam gredo vsi?
Hej. Kaj se dogaja?
Zakaj ni oblečen?
Kaj jé?
- Trebušček me boli. - Mišek.
Mama, ne pomiluj ga. Obleči se mora in iti v šolo.
- Psihosomatsko je. - Trebušček...
Za to ima dober razlog.
- Ne začenjaj. - Mlada dama, ne govori tako z mano.
Nočem iti!
Prekleto, Ezra!
Kaj počneš?
Kdo pa misliš, da si?
Očija hočem.
Mišek, babica je tu.
Pojdi v službo.
- Srček, vse je v redu. - Dobro.
V redu je. Babi je tu.
- V šolo mora. - Jaz ga bom peljala. Ne zamujaj.
Mišek, me boš objel?
EN TEDEN PO STRELJANJU
Dr. Goodwin!
- Dekan Hughs. Nisem vas opazila. - Od zavrnitve štipendije se me izogibate.
Rya, če si katera od vas zasluži stalno profesuro...
Samo o ženskah govorite?
Nisem mislil tega, a ker smo v bistvu še vedno univerza za moške...
Ženske ne moremo učiti moških? Predvsem to počnemo.
Drži, toda na tem področju zamujate.
Anoreksijo so že vključili med duševne motnje.
Eno obliko.
- O tem sva že govorila. - Anoreksija ni le ena motnja.
Bulimija se izraža drugače...
Vem, kako zavzeti ste, toda Sam Wilkes je prav tako zaprosil za štipendijo.
Dlakocepim, vendar ima...
- Moda. - Višji položaj.
Rya, zelo mi je žal, a če želite, da katedra podpre vašo štipendijo,
boste morali raziskovati kaj drugega.
Oba zamujava v predavalnico.
Travma je še najbolj podobna potovanju skozi čas.
Travmatični dogodek se neizbrisno vtisne v spomin, kot črnilo na papir.
Vendar v nasprotju s črnilom nikoli ne zbledi.
Ko jo neki dogodek, občutek ali spomin obudi,
se človek vrne v trenutek, ko je dobil tisto duševno rano.
Zamislite si vojaškega reševalca, ki pride v vas s pobitimi ljudmi.
Z vseh strani se razlegajo kriki osirotelih otrok,
širi se vonj po gorečih truplih. To je neznosna izkušnja.
Hoče pobegniti, vendar zaradi dela ne more.
Ta dialektika povzroči ločitev od resničnosti.
Vendar ima duševni beg svojo ceno.
Spomin se ohrani kot trohnoba pod lubjem.
Reševalec se vrne domov.
Trudi se, da ne bi razmišljal o tisti vasi.
V soseski gre na piknik.
Toda igra otrok zdaj zveni kot smrtni kriki.
Meso na žaru se ne razlikuje od gorečih trupel.
Ne more ostati.
Zaradi travmatične izkušnje je žar neznosen.
Sčasoma ta izkušnja vdre v vse druge in njegov svet postane pošasten.
Večina ljudi s travmatično izkušnjo podoživlja nam nevidne resnične dogodke.
To, kar mi imenujemo motnja, je zanje
zelo razumna oblika bega pred dejanskimi strahotami.
Če povem neolepšano,
bili bi nori, če se jim ne bi utrgalo.
Hvala in na svidenje prihodnji teden.
Ne predavam kriminalne psihologije, kriminalist.
Govori se, da si najboljša teoretičarka, kar jih je.
Prišel sem pogledat, zakaj te tako hvalijo.
Matty, polaskana sem. Imela sem se lepo.
Vendar sem resno mislila. Ločujem se.
- Resna zveza ta hip ni zame. - Ej.
Pomiri se. Nisem zato tukaj.
Verjemi. Prenesem zavrnitev, čeprav delaš hudo napako.
Za napake sem nadarjena, zato...
Tole sem ti prinesel. Sinoči smo nekoga privedli.
Več poskusov umora.
Morda te bo zanimalo.
Zato si prišel sem?
Ja. Kaj je?
Misliš, da to počnem le zato, da bi te spet položil?
Ja.
Pošteno. A rekla si, da za raziskavo potrebuješ resničnega čudaka,
- sicer boš ob službo. - To si slišal?
Z mislimi sem bil drugje.
Poslušaj, pravega psihotika imamo.
PO KNJIGI THE MINDS OF BILLY MILLIGAN DANIELA KEYESA
Krogle, povsod črepinje, enega je obstrelil.
Eno je krogla zadela v nogo.
Mulo ima srečo, da ni obtožen umora.
O tem sem brala v časopisu. Ni strelec izginil?
Našli smo ga.
- Nima kartoteke. - Prstnih odtisov ni v sistemu.
In ne izda priimka. Pravi, da ne služi namenu. Si lahko misliš?
Imeli smo le zrnato sliko. Nekdo ga je videl vstopiti v taksi.
Odpeljal ga je v razpadajoč penzion na severu.
Na Elm Roadu v Elm Ridgeu. Tega si ni mogoče izmisliti.
Menda so vsi računi na nekega Izraelca.
Plačeval je z gotovino. Ne najdemo ga.
- Pa dekle, Ariana? Lepo ime. - Tudi ona je poniknila.
Po mojem je ubil njo in sobodajalca.
- Vemo, da rad strelja. - Zakaj?
Moraš ga spoznati. Boš videla.
Drži, čudak je. Ampak mogoče je samo zadet.
- Ne. Njegov pogled... - Kdo je zdaj nor?
Slišati moraš, kako je govoril na zaslišanju.
- Katere besede je uporabljal. - Kaj?
Gospa, res morate biti divji v postelji.
Zna pritegniti pozornost.
Spreminja način govora. Ne kaže znakov obžalovanja.
To počnejo psihotiki.
To se zgodi, če partner bere o serijskih morilcih.
Povej, kaj meniš? Je bil on?
Ni tako preprosto. Več dispozitivnih dejavnikov pogrešam.
In narava dejanja se ne ujema z...
Oziroma dejanj.
Tla v hiši so krvava. Tam so sledi boja.
- Pa prestreljena šipa. - Posredni dokazi.
Že. Pa če je on? Če smo ujeli pravega?
Ti je povedal, zakaj je streljal v Rockefellerjevem centru?
S punco sta menda hotela nekoga prestrašiti.
- Koga? - Noče povedati. Da ne služi namenu.
Kaj meniš? Profesorica, s tem se ukvarjaš.
- Govorila bom z njim. - Ja?
Zakaj pa ne?
- Si v redu? - Ja.
Dobro.
Kaj bo dobrega, sestra?
Zdravo, Danny. Sem dr. Goodwin, ampak lahko me kličete Rya.
Čemu dolgujem to čast?
Zravnaj se.
Roke.
Hej, pomiri se.
Pred vrati bom.
Kako ste?
Gospa, kaj počneva tu?
- Zakaj lisice? Sovražim jih. - Veste, zakaj ste tu?
Veste vi?
Začniva preprosteje.
Povejte mi svoj priimek.
Jack gotovo ni imel tega v mislih.
Kdo je Jack?
Vdam se. Kdo je Jack?
Govorite z mano in morda vam lahko pomagam.
Lahko me spravite ven? Ne maram biti zaprt.
Razumem.
Ne bi smel biti tukaj. Streljala je Ariana.
Ariana?
Kje je? Policisti je ne najdejo.
In je tudi ne bodo.
Zakaj ne?
Mislim, da mi niste prišli pomagat.
Kako vam lahko pomagam?
Spravite me ven.
Vam lahko nekaj zaupam?
Seveda.
Sam se lahko spravim ven.
Matty!
- Hecam se! - Kaj, mater...
- Drek. V redu. - Kaj, jebenti...
Mali, roke na hrbet.
Frank, nekoliko grob si, ne?
Dohtarca. Me je veselilo.
Se vidiva.
Ne ustavljaj se. Tiho.
Pojdiva.
Žal mi je za lisice. Zatajile so.
Samo prestrašil me je.
Na zaslišanju ni bil tak. Prisežem.
Omenil je nekega Jacka.
Na zaslišanju tudi. "Jack pravi, naj sprejmem posledice."
- Vprašal sem ga, kdo je to, pa je utihnil. - Enako.
Manipulira z nami. To zmorejo, kajne?
Vsekakor je markanten. To bi lahko bil znak psihoze.
Nepredvidljiv je. Srhljiv.
Toda Frank ima morda prav.
Ne. O bog, kako sovražim te besede.
Mogoče moramo samo počakati, da se strezni.
Potem bo vse jasneje.
Ni zate, a?
Matty, cenim, da mi poskušaš pomagati.
Dovolj za večerjo?
- Ne. - Prav.
Če si premisliš glede mulota...
Ja.
- Hvala, Matty. Se vidiva. - Ja.
Oprosti.
- Dve uri in pol ni majhna zamuda. - Ja. Opravičila sem se.
Meni? Meni je vseeno.
Njemu pa ne. Se ti ne zdi, da bi bilo lepo, če bi mu posvetila kaj časa?
Hladno je.
- Vzemi vino iz hladilnika... - Ne potrebuješ ga.
Dobro je.
Govoril je z očetom.
- Prekleto, mama. Ni njegov večer. - Ne govori tako z mano.
Ni te bilo tu. Hotel je govoriti z njim. Dovolila sem mu.
Moram shajati brez njega.
Potem pa bodi tu, Rya.
Razumem, da je jezen.
Res.
Vendar ne govori z mano. Ne poljubi me za lahko noč.
Spal je med nama.
Ko ga slišim jokati, grem k njemu. Noče z mano.
Kaj naj naredim?
To, kar počnemo vsi.
Kaj je to?
Imamo te radi, čeprav je to težko.
Kaj pa naj?
- Mami, morala bi biti psihiatrinja. - Vem.
- Hvala. - Hvala vam.
Kako napreduje profesura? Martin je rekel, da so ti zavrnili štipendijo.
Zakaj o tem govoriš z Martinom?
- Predstojnik katedre sem bil. - Zaboga, Greg.
Rya, poslušaj.
Izvrstna terapevtka si.
Ena najboljših. In spoznal sem jih veliko.
Toda obsedenost s kliničnimi izjemami ti bo uničila kariero.
Ni treba, da je vsaka diagnoza nova.
Ne predavaj mi. Nisva več v predavalnici, Greg.
Reci Martinu, da boš raziskovala spremembe vedenja.
- Kaj? - Ali teorijo učenja. V tem je denar.
- Lahko mu rečem jaz. - Samo prek mojega trupla.
Si pomislila, da želja po blestenju
v preučevanju najskrajnejših primerov izvira iz tvoje negotovosti,
- ne pa iskrene želje po pomoči pacientu? - Je to dvoje res nezdružljivo?
Nočeš, da o tebi govorijo zaradi tvojega dela?
Ali pa je razsvetljeno zanimanje zase le moška domena?
Ne beri feminističnih revij.
Tudi s tem samo nočeš povedati, da imam prav.
S hrenom je boljše.
Lahko navajaš dvajset let star medicinski vestnik,
ne spomniš pa se, da sem alergična na hren?
Samo všeč ti ni. To ni isto kot alergija.
Boste še kaj?
Martini z ginom in tonik z vodko, limeto in kandiranima češnjama.
Nisem pozabil vsega.
Ne kliči ga, ko ni tvoj večer.
On je poklical mene. No, v bistvu me je tvoja mama.
Kljub temu. Pri meni je. V zakup mora vzeti tudi moje slabosti.
- Rya, to ni terapevtsko. - Njegova mama sem, ne terapevtka.
O tvojih slabostih pa raje ne bi govorila.
Veš, Rya... Naporna si.
Vroča in hladna. V številnih pomenih.
Pri tebi človek nikoli ne ve.
Jebenti.
DVA TEDNA PO STRELJANJU
Pa če lahko dokažem, da je diagnoza resnična?
- Zakaj iščeš najbolj obskurne motnje? - Zaboga, Martin, prav zato!
Ker so obskurne. Ne dobijo pomoči, ker naj njihovo doživljanje ne bi bilo resnično,
njihova občutja pa nepomembna, ker jih ni v priročniku.
Rya, ni se ti treba dokazovati.
Ne bodi pokroviteljski. Sinu bom morala šolnino plačevati še vsaj petnajst let.
Potrebujem redno profesuro. Brez nove objave pa je ne bom dobila.
Bo katedra podprla mojo štipendijo, če dokažem resničnost diagnoze?
V tem primeru jo bom podprl.
In tvojo profesuro tudi.
BULIMIA NERVOSA - PREDLOG ZA RAZISKAVO
To je postaja WABC AM 770.
Iz Bele hiše se oglašamo s posebno novico.
Na vsak način moramo zmanjšati svojo ranljivost.
Pripravljeni moramo biti na najhujše.
Poskrbeti moramo za hitro in pravično delitev goriva,
če se bomo znašli v stiski.
Zdravo.
Zdravo...
DANNY, RIBA IN KROMPIRČEK, CAMDEN OPOLDNE! JACK
Morda veste, kje je Danny?
Dannyja poznate?
Moj sin je.
Je kaj narobe?
Se mu je kaj zgodilo?
Se lahko kje pogovoriva?
- Ja, to je on. - Kako je lahko v zaporu?
Je bil Danny dvojček?
To je Adam.
Že dolgo je mrtev.
Kaj je bilo?
- Psihologinja ste? Mu poskušate pomagati? - Rada bi mu.
Usediva se zunaj.
Hvala.
Že ko je bil Adam še živ,
je bil zelo občutljiv.
In potem so ga vrgli iz šole.
Zakaj?
Mamila in pretepi.
Vedno je bil zelo bister.
Prodoren.
Z bujno domišljijo.
Vendar se ni dobro obrnilo.
Jaz in moški.
To je vse.
Smem vprašati, zakaj se je preselil čez cesto?
Z mojim možem se nista razumela.
Ampak moj mož se ne razume z nikomer.
Danny se je pred nekaj leti preselil tja. To se mi ni zdelo napačno.
Sem ga vsaj imela na očeh.
Nato pa je kar izginil.
Ampak poskus umora?
Moj Danny ni tak.
Morda veste, kdo je živel z njim?
Ne vem, kdo stalno.
Neko dekle je bilo veliko tam. Menjavali so se. Bo šel v zapor?
Upam, da ne.
Rekli ste, da je bil občutljiv. Je bil kot otrok čemeren?
Pobit? Nagle jeze?
Je to, kar se je zgodilo Adamu, okrepilo njegovo čemernost?
Kot sem rekla, vedno je bil drugačen.
To ni zločin.
Ne.
Nekaj bi vprašala.
Nekaj neprijetnega, a bi mu tako veliko laže pomagala.
Se je Dannyju v otroštvu kaj zgodilo?
Kam merite?
Omenili ste, da nimate sreče z moškimi.
- Kaj to pomeni? - Sem zdaj kriva jaz, jebenti?
- Ne, ne pravim tega. - Kaj je rekel, da je bilo?
Nič.
Samo bolje bi ga rada razumela.
Ne vem, kaj počnejo drugi. Vi veste, kaj počnejo ti, ki hodijo k vam?
- Ne. - Ne. Ker ljudje počnejo stvari,
ki jim jih ne bi pripisali.
Candy...
Mudi se mi v službo. V bolnišnico.
Recite mu, da ga bom obiskala.
- Nisem še njegova zdravnica. - Pustite skodelico tu.
Ezra, deset je. Spat bo treba.
- Spet moram govoriti z Dannyjem. - Ne moreš.
To popoldne ga peljejo v preiskovalni zapor na Rikersu.
Do takrat ne sme nihče k njemu.
- Žal mi je. - Večerja nocoj. Brez seksa.
Moram ga videti.
Res si nadležna. Prav. Pridi.
Pozdravljeni znova.
Se me spomnite?
Kdo bi pozabil tak obraz?
Zadnjič ste omenili Jacka.
- Ja. In? - Bi lahko govorila z njim?
Bi mu lahko predali moje sporočilo?
Kako pa?
Če niste opazili, sem za rešetkami.
Samo pomislila sem, da mu lahko.
Reciva, da lahko.
Reciva, da lahko...
Hipotetično.
Če lahko...
Recite mu, da bi rada govorila z njim. Le pomagala bi.
Seveda. Zmenjeno.
- Hvala. - Malenkost.
Menda grem na Rikers.
Je res tako hudo?
Niti ne.
Vi mislite, da je.
Ampak hvala za obisk.
Malenkost.
To ni zmenek.
Ja... "Prinesi pico s salamo in klobaso,
ker zgoraj spi moj sin," res ni romantično.
Si naročil dodaten sir?
Šla sem do penziona, v katerem je živel.
- Si lahko natančnejša? - Vstopila sem.
Ti je vsaj kdo odprl?
Vrata so bila odklenjena.
- Vseeno si vlomila. - Ups.
Kako si ga sploh našla?
Penzion je bil na Elm Roadu v Elm Ridgeu, se spomniš?
- Kaj počneš, Rya? - Našla sem njegovo mamo.
Prosim?
Ime mu je Danny Sullivan, to pa je njen naslov.
In v kaminu sem našla tole.
Jo prepoznaš?
Punca iz Rockefellerjevega centra je. Če je opis natančen, je ona.
Misliš, da so vse to žrtve?
Mogoče.
Ampak ne tale.
Narisan je v drugačnem slogu.
Ta podoba se v bloku pojavlja znova in znova.
Dobro. Koga gledam?
To je Big Ben... Stolp za njim.
Ja.
In prav takšna očala sem našla v hiši.
Menda nisi ukradla še njih?
Mogoče je to Jack.
Jack? Jack.
On mu je naročil, naj ne izda imena.
- Ne bi služilo... - Ja. Torej... Kaj?
Misliš, da je sostorilec?
Rekel si, da je imel Danny na prvem zaslišanju drugačno dikcijo.
- Ja. - V redu.
Je imel angleški naglas?
Ne ves čas.
Ampak včasih ga je imel.
Kaj če...
Je Danny Jack?
Prosim?
Kaj če ima Danny razcepljeno osebnost?
Lepo te prosim.
Matty, prav si imel o Dannyju.
Nekaj v zvezi z njim me stalno gloda.
Bil je labilen in spremenljiv.
Klinična intuicija ali šesti čut, ampak z njim je nekaj narobe.
Kaj če ima Danny še eno osebnost, Jacka?
- Morda on počne stvari zanj. - Kaj pa? Ubija?
Oprosti.
Recimo ubija veliko ljudi?
Ko je Jack, se morda ne zaveda, kaj počne. Ali pa misli, da to počne nekdo drug.
- Resno misliš. - Matty, če imam prav, je Danny nedolžen.
- Pojasni mi. - Kriminalec je njegova druga osebnost.
Pa srečno pri porotnikih.
- Dobro. - In...
Odboru za profesuro.
- To bi potrdilo bolezen, res je. - In ti prineslo mastno subvencijo.
- Pa pomagalo mnogim. - Prav. Poslušaj. Reciva...
Da ima razcepljeno osebnost.
Kaj potem?
Najprej bi morala prepričati njega.
Če se bolezni ne zaveda in mu bo to nekdo povedal,
bo doživel živčni zlom.
Najprej mora nekomu zaupati.
Zaupati?
Tako preprosto je?
Ne. Pa tudi ja.
In ta oseba boš ti?
Tako je.
Kako boš to naredila?
Dal mi boš ime njegovega dodeljenega branilca,
jaz pa bom poskusila govoriti z Jackom.
TRIJE TEDNI PO STRELJANJU
Stan Camisa?
Ne danes. Seznam obravnav je poln.
Zaradi Dannyja Sullivana sem tu. Strelca iz Rockefellerja.
- Ja, in? - Rya Goodwin sem. Psihologinja.
Kriminalist Doyle me je poklical.
Menim, da ima vaša stranka redko duševno bolezen.
O ja. Mali je zblojen.
- Veste, ti izrazi niso v pomoč. - Oprostite.
Govorila sem z Dannyjem in menim, da ima razcepljeno osebnost.
Čakajte.
- Kot Sally Field? - Iz filma Sybil?
Ja, govori o ženski z enako boleznijo.
Hecate se, ne?
Potegavščina je.
Kaj je? Bi eno?
G. Camisa, vaša stranka je bolna. V bolnišnico spada, ne v zapor.
- Kaj bi radi od mene? - Njegov odvetnik ste.
- Enako vprašanje. - Pomagati morate stranki.
Delovati moram tako, kot je zanjo najbolje.
Če kaznivo dejanje lahko potrdijo priče, je najbolje, da prizna krivdo.
- Recite, da je bolan. - Tudi rak ni ovira za zapor.
Da bi ga oprostili, ker govori v hecnih glasovih?
Ja, prebral sem dosje.
To je moja naloga.
- Veste, od kod izvira ta bolezen? - Iz stripov?
Vzrok za razcepljeno osebnost je skoraj vedno
skrajno, daljše spolno zlorabljanje v zgodnjem otroštvu.
Spoznala sem ga. Mislite si, kar hočete,
toda v zaporu ne bo preživel pet minut.
Če bo iz Rikersa sploh prišel tja.
Če je bolan, vam morda priskrbim ganljivo zgodbo, na kateri lahko gradite obrambo.
Vendar moram govoriti z njim.
Večkrat. To lahko omogočite vi.
Ali pa mi boste dovolili, da odidem.
Zelo kmalu ga boste imeli na vesti. Grizla vas bo kot vi svoj jebeni sendvič.
Vau.
Ste poročeni?
Ločena.
Prav.
Če mi boste s čim zagrenili življenje, sva opravila.
Zaslišanje je čez en mesec. Kopirni stroj je zadaj. 25 centov sprejema.
ŠTIRI TEDNE PO STRELJANJU
Hvala.
Snemite mu lisice, prosim.
Pozdravljeni.
Bi sedli?
Nova oblačila sem vam prinesla.
Svež zrak.
Že nekaj dni ga nisem vdihnil.
Kako se počutite danes?
Precej dobro.
Čeprav niste take vrste doktorica.
Kajne, doktorica?
Pokažite mi razumnega človeka in ozdravil ga bom.
Carl Jung.
Ljubši mi je kot Freud.
Prejšnjikrat nisem opazila vašega naglasa.
Ste Anglež?
Rad mislim, da sem svetovljan.
Rada bi bolje razumela primer.
Izvedela kaj o vašem življenju, družini.
Se vam pripovedi o otroštvu ne zdijo precej dolgočasne?
Meni se. Brez zamere.
Mislila sem samo, da bi pomagalo pri obrambi.
Glede na dogodek v mestnem jedru.
Samo zavedena otroka sta. In nihče ni bil resno poškodovan, drži?
Dva? Očitno ste zelo pametni,
zato moram sklepati, da ste hoteli, da to opazim.
Niste Danny, kajne?
Doktorica, ste prepričani, da pomoči ne potrebujete vi?
Ne vem, kako naj vam to povem, ampak zdite se nori.
Jack?
Na uslugo.
Kje je Danny?
Tukaj.
Spi, ampak je tukaj.
Preden me začnete prepričevati, da je to nekakšna duševna bolezen,
naj vam zagotovim, da sem zelo resničen.
Kako je to mogoče?
Poznate kvantno prepletenost?
Ne.
To je nova teorija fizike delcev.
Trdi, da delitev ni takšna, kot mislimo.
Pravi, da imata delca lahko enake lastnosti,
ne da bi bila na isti točki prostora in časa.
Naravoslovje vam verjetno ni domače.
Ne.
Vem pa, da Danny potrebuje pomoč.
Rada bi mu pomagala.
Če bi mu lahko, bi ga morda lahko spravila od tod.
- To bi bilo koristno. - Govoriti moram z njim.
Draga moja, to žal ne bi služilo namenu.
Zakaj ne?
Danny je v težavah, Jack. Res potrebuje pomoč.
Zvenel bom neskromno,
toda zato pa imamo angele varuhe.
- Razmislil bom o vaši prošnji. - Jack.
- Hvala za oblačila. - Še imava čas.
Dannyju niste v pomoč.
Paznik.
Veste, da so ta srečanja prostovoljna?
Se vidiva.
- Živjo. - Zdravo.
- Živjo. - Si v redu?
Ja. Oprosti za pozno uro.
Ampak nekaj moraš videti.
Rya...
Mislil sem, da si pri Sullivanu na pravi poti.
Se spomniš, da ti je rekel, da ne boš našla tiste punce?
Na to se lahko zaneseš.
Dobro.
Pokliči me. Ko si to ogledaš.
PET TEDNOV PO STRELJANJU
Hvala, da ste privolili v novo srečanje.
- No, v bližini sem bil. - Rada bi govorila z Dannyjem.
Ste povedali.
O čem bi se tako radi pogovorili?
Rekli ste, da imate Junga raje od Freuda.
Po Jungu ni mogoče živeti brez razumevanja svoje sence.
Tudi jaz sem brala.
Ljudje, ki si delijo telo, imajo močen preživetveni nagon.
Skoraj šesti čut o drugih.
Poglejte me.
Res me poglejte in povejte, ali mislite...
Da Dannyju želim slabo.
Nekoliko sebični ste.
In izgubljeni.
Vendar ne.
V resnici prav nasprotno.
Rekli ste, da ste njegov angel varuh.
Razumeti mora svojo preteklost.
Tako ga bom najbolje pripravila na sojenje.
Tako bom njega in vas najlažje spravila od tod.
Enak cilj imava. Pomagati hočeva Dannyju.
Ampak za to moram govoriti z njim.
Prav.
A bodite obzirni.
Ne ve za nas.
Nas?
Koliko vas je, Jack?
Kje sem?
Danny?
Kdo ste?
Rad bi odšel.
Danny, v zaporu ste. Na otoku Rikers.
Ime mi je Rya.
Tu sem, da vam pomagam.
Prav? Sem...
Veste, zakaj ste tu, Danny?
Ja. Zaradi tistega, kar se je zgodilo z Ariano.
To je dobro.
Slepe pege imam.
Včasih se mi to zgodi, a ne takole.
To je drugače.
V redu ste.
Ni nama treba govoriti.
Danny, lahko samo sediva.
Vam je to prav?
In mogoče...
Nekajkrat zajemite sapo.
Ste lačni?
Kaj?
Bi kaj pojedli?
Dobro.
PREISKOVALNI ZAPOR, OTOK RIKERS
Kako dolgo ste živeli tam?
Nekaj let.
Je mogoče, da ste naredili kaj, česar se ne spomnite?
- Kaj pišete? - Nadaljujte. Pripovedovali ste o Ariani.
Hvala.
- Je ona predlagala Rockefellerja? - Zakaj to ves čas sprašujete?
Danny, ste res pripravljeni prevzeti krivdo za to?
Za očima sem bil problematičen.
Zakaj? Kaj ste naredili?
Znova bom vprašala. Danny, ni že čas, da se pogovoriva o Adamu?
Kaj mi prikrivate? Kaj je bilo z Yitzhakom? Kaj prikrivate sebi?
- Kam so šli vsi? Nekoga ste napadli... - Ne, Jonny ga je.
- Ukradli pištolo. - Nisem streljal.
Zakaj London?
Izraelski izseljenec. Američanka. Britanec.
In vaš oče.
- Vsi so vpleteni. - Ste se počutili potisnjenega v kot?
Končal sem.
Čas je, da izve resnico.
ENAJST TEDNOV PO STRELJANJU
Kupila sem jajca, da bo zjutraj tu vsaj nekaj.
- Resno? - Skoraj štirideset jih imam, mama.
Stari ljudje niso alkoholiki?
To je zelo žaljivo.
Kje je Ezra?
Sranje. Rekla sem, da mu bom brala.
Kaj je to?
Še lastnemu sinu se ne posvečaš.
To je pacient.
Fant.
Nekdo ga je strahotno prizadel. Prepričati ga moram, da spregovori o tem.
- Bolj se posvečaj domu in manj... - Mami.
Kaj se mu je zgodilo?
Če imam prav, tudi jaz ne bi hotela o tem.
Pa uporabi želvo.
- Prosim? - Želva.
Ko si bila majhna, nisi mogla govoriti o občutkih.
Zavedam se ironije.
Zato te je oče vprašal: "Kako je z želvo?"
Tisto plišasto. Se ne spomniš?
Ne.
Rekla si, da je želva jezna ali žalostna.
- Marvin. - Mortimer.
Tvoj oče ni bil povsem slab. Le večinoma.
Ne. Ni bil slab.
Marty.
- Mortimer. - Pa že.
Želvak je.
Pojdi mu brat.
Prav.
- Mami. - Takoj, srček.
Vrniva se v vaše otroštvo. Prav?
Kaj če...
Pogovoriva se o...
O vas, ko ste bili še majhni.
Kaj vas zanima?
Pripovedujte mi o dobrih časih.
Začniva z Adamom.
Dvojčka sta bila, kajne?
Mama je govorila, da sva neločljiva.
Pripovedujte mi o Adamu.
- Kaj vas zanima? - Mi zaupate kakšen lep spomin?
Z bratom sva bila v osnovni šoli.
Bilo je tik pred koncem poletnih počitnic.
Adam je vedno pazil name.
Zelo ga pogrešam.
Kaj se mu je zgodilo?
Mi lahko poveste?
Nočem. Nočem...
V redu je.
Nekaj slutim.
Je naredil nekaj za vas?
Nekaj zelo težkega?
Nekaj, kar bi naredil le brat.
Je povezano z Marlinom?
Danny...
Zelo pomembno je, da poskusite nadaljevati.
Kadarkoli lahko nehava.
Je pa pomembno, da poskusite.
Dobro.
Bili smo v avtu.
Jaz sem sedel spredaj.
Adam je bil zadaj.
Nisva vedela, kam gremo.
Marlin je imel skedenj.
Vodil naju je tja.
A noter je peljal samo Adama.
ČE VI ALI KDO, KI GA POZNATE, POTREBUJE POMOČ, OBIŠČITE APPLE.COM/HERETOHELP
Prevedla Polona Mertelj