Mamyte?
Man skauda pilvuką.
Mamyte?
- Kiek dabar valandų? - Nenoriu į mokyklą.
Šūdas.
Ezra, eik.
Turi apsirengti ir pavalgyti pusryčius,
kol močiutė neatvažiavo, gerai? Mamai paskaita.
Šūdas.
Kodėl neapsirengei?
- Ką valgai? - Labas.
Labas rytas.
Nepatikėsi, kiek šiandien traukiny žmonių. Kur jie visi važiuoja?
Labas. Kas nutiko?
Kodėl jis neapsirengęs?
Ką jis valgo?
- Man skauda pilvuką. - Mažyti.
Ne, nepopink jo, mama. Jam reikia apsirengti.
Jis turi eiti į mokyklą.
- Tai psichosomatinis skausmas. - Pilvukas...
Jis juk turi gerą priežastį.
Nepradėk iš pat ryto.
Nekalbėk taip su manimi, panele...
Aš nenoriu eiti!
Po galais, Ezra!
Ką tu darai?
Kuo save laikai?
Noriu tėvelio.
Aš su tavim. Močiutė čia, mielasis.
Eik į darbą.
- Viskas gerai, mielasis. Viskas gerai. - Gerai.
Viskas gerai, mielasis. Močiutė čia.
- Jis turi eiti į mokyklą. - Aš jį nuvesiu. Nevėluok ir vėl.
Mielasis. Apkabinsi mane?
PRAĖJUS SAVAITEI PO ROKFELERIO CENTRO
Daktare Gudvin!
Dekane Hjuzai. Nepastebėjau jūsų.
Atrodo, kad manęs vengiate
nuo tada, kai atmetėme stipendijos prašymą.
Raja, jūs puiki dėstytoja. Jei kuri iš jūsų ir nusipelno pilno etato...
Kuri iš mūsų? Turite galvoje moteris?
Ne tą noriu pasakyti,
bet kadangi formaliai esame vyrų universitetas...
Moterys negali mokyti vyrų? Esu tikra, kad būtent tą ir darome.
Tiesa, bet šiuo atveju jūs atsiliekate.
Anoreksija jau įtraukta į psichinių sutrikimų sąrašą.
Viena jos forma.
- Gerai, apie tai jau kalbėjom. - Anoreksija nėra tik vienas sutrikimas.
Bulimija pasižymi unikalia sąlyga...
Žinau, kaip jums tai rūpi,
bet Semas Vilksas taip pat pateikė stipendijos paraišką,
iš esmės tai ginčas dėl smulkmenų, bet jis turi...
- Sėklides. - Pirmenybę.
Labai apgailestauju, Raja, bet jei norit, kad katedra patvirtintų paraišką,
turėsite rasti kitą temą. Gerai?
Regis, abu vėluojame į paskaitą.
Trauma - artimiausias dalykas kelionėms laiku.
Akimirka, kai trauma įsirėžia į smegenis,
lyg užrašyta neištrinamu rašalu ant popieriaus.
Skirtingai nei rašalas, trauma laikui bėgant neišblunka.
Tam tikras įvykis, pojūtis ar prisiminimas
gali perkelti nelaimėlį į psichologinio sukrėtimo akimirką.
Įsivaizduokite karo mediką, atsidūrusį išskerstame kaime.
Aplink klykia našlaičiais tapę vaikai,
ore tvyro degančių kūnų tvaikas.
Tai sukrečianti patirtis.
Jis turi pasprukti, bet negali, nes turi atlikti darbą.
Šis vidinis prieštaravimas priverčia atsiriboti nuo tikrovės.
Bet psichologinis pabėgimas turi savo kainą.
Atsiminimas išlieka tarsi puvėsis po medžio žieve.
Mūsų medikas grįžo namo.
Jis stengiasi negalvoti apie tą kaimą, gyvena kasdienį gyvenimą.
Nueina į kvartalo barbekiu vakarėlį.
Tačiau vietinių vaikų žaidimai primena priešmirtinius klyksmus.
Ant grotelių kepanti mėsa nesiskiria nuo degančių kūnų.
Jis negali pasilikti.
Dėl traumos barbekiu jam tapo nepakeliamas.
Ilgainiui
trauma įsibraus į visas gyvenimo sritis, kol jo pasaulis taps netinkamu gyventi.
Atminkite, dauguma kenčiančiųjų nuo traumų iš naujo išgyvena
tikrus įvykius, kurių nematome.
Tai, ką vadiname sutrikimu, jiems -
logiškas būdas išsigelbėti nuo tikro siaubo.
Jei tiesiai šviesiai,
jie būtų pamišę, jei neišprotėtų.
Visiems ačiū. Susitiksime kitą savaitę.
Kriminalinė psichologija - koridoriaus gale, detektyve.
Ji labiau jums tinka.
Sklinda kalbos, kad tu - geriausia akademijos specialistė, taigi,
nežinau, pamaniau, užsuksiu, pažiūrėsiu, dėl ko kilo šurmulys.
Meti, man labai malonu. Tikrai. Smagiai praleidau laiką.
Bet kalbėjau rimtai. Aš skiriuosi.
- Negaliu dabar užmegzti rimtų santykių. - Pala.
Ramiai. Atėjau ne dėl to.
Patikėk. Aš suprantu, kai mane atstumia,
nors akivaizdu, kad darai didžiulę klaidą.
Klaidos - mano stiprybė, taigi...
Tik norėjau atnešti tau tai.
Vakar naktį atsivežėme vaikį.
Daugybė kaltinimų pasikėsinimu nužudyti.
Gali būti, kad ta byla tave sudomins.
Todėl čia atėjai?
Taip. O ką?
Manai, padaryčiau visa tai vien tam, kad vėl įsitempčiau tave į lovą?
Taip. Aš taip manau.
Gerai, sunku ginčytis.
Bet sakei, kad tau reikia tikro prietrankos atvejo analizei,
- antraip neteksi darbo. - Tu taip supratai?
Buvau truputį išsiblaškęs.
Klausyk. Mes turim tikrą psichą.
PAGAL DANIELIAUS KYZO ROMANĄ
„THE MINDS OF BILLY MILLIGAN“
Švilpia kulkos. visur žyra stiklai, vieną žmogų kliudė.
Vienai poniai pataikė į koją.
Vaikiui pasisekė, kad nebuvo pateikti kaltinimai žmogžudyste.
Pala, skaičiau apie tai praėjusią savaitę. Maniau, šaulys dingo.
Mes jį radom.
- Nėra jokių duomenų. - Sistemoje nėra atspaudų.
Ir jis neatskleidžia savo pavardės.
Sako, kad tai niekuo nepadėtų.
Tai nepasitarnautų tikslui. Gali patikėti?
Išplatinom prastos kokybės jo veido atvaizdą.
Kažkas pastebėjo jį, gaudantį taksi Kenedžio oro uoste.
Jį nuvežė į nudrengtą pensioną šiaurėje.
Elm gatvėje Elm Ridže. Tokių dalykų neišgalvosi.
O elektros įmonė pranešė, kad sąskaitas apmoka kažkoks izraelietis.
Mokesčiai atsiunčiami grynaisiais. Jo paties - nė ženklo.
O kaip toji mergina, Arijana? Gražus vardas.
Jos irgi nė ženklo.
Manau, jis pribaigė ją ir namo šeimininką.
- Žinom, kad jam patinka ginklai. - Kodėl?
Tau reikia jį pamatyti. Suprasi.
Tas vaikis tikrai keistas. Bet, žinai, gal jis tiesiog užsimetęs.
- Ne. Kažkas yra akyse. - Tai kas čia dabar trenktas?
Ne, sprendžiu iš to, kaip jis kalbėjo per apklausą. Kaip reiškė mintis.
- Kokius žodžius pasirinko. - Kokius žodžius pasirinko?
Ponia, jūs turbūt tikrai pašėlusi lovoje.
Klausyk, jis kalba apie tai, kas labiausiai atkreipia dėmesį.
Pakeičia kalbos stilių. Nė kiek neapgailestauja.
Taip elgiasi psichai.
Taip nutinka, kai tavo partneris perskaito vieną knygą apie serijinius žudikus.
Sakyk, ką manai? Jis - serijinis žudikas?
Ne taip paprasta.
Man trūksta daug dispozityvių faktorių.
O nusikaltimo pobūdis nedera su jo...
Arba nusikaltimų.
Name ant grindų yra kraujo. Yra grumtynių pėdsakų
- ir kulkos skylė stikle. - Netiesioginiai įrodymai.
Taip, bet jei jis toks? Jei sugavome serijinį žudiką?
Ar jis pasakė, kodėl šaudė Rokfelerio centre?
Taip, anot jo, jis su ta mergina norėjo kažką pagąsdinti.
- Ką? - Nepasakė. Sako, nėra prasmės įvardinti.
Tai ką manai? Tu iš to duoną valgai, profesore.
- Leiskit pažiūrėti. - Tikrai?
Kodėl ne?
- Viskas gerai? - Taip.
Gerai.
Kaip laikais, sesute?
Labas, Deni. Aš - dr. Gudvin, bet gali vadinti mane Raja.
Kam turiu dėkoti už tokį malonumą?
Sėsk tiesiai.
Rankas.
Gerai. Atsipalaiduok.
Būsiu už durų.
Kaip laikaisi?
Ką mes čia šiandien veikiame, ponia?
Kam tie antrankiai? Nekenčiu antrankių.
Žinai, kodėl esi čia?
O jūs?
Pradėkime nuo ko nors paprastesnio.
Gal pasakyk savo pavardę?
Nemanau, kad Džekas galvoje turėjo tai.
Kas tas Džekas?
Pasiduodu. Kas toks Džekas?
Deni, jei su manimi kalbėsiesi, galbūt galėsiu tau padėti.
Pala, galit mane iš čia ištraukti? Man nelabai patinka už grotų.
Suprantu.
Išvis neturėčiau čia būti, nes šaudė Arijana.
Arijana?
Kur Arijana? Nes farai, regis, jos neranda.
Jie jos irgi neras.
Kodėl?
Imu manyti, kad atėjot čia ne man padėti.
Kuo galiu tau padėti, Deni?
Ištraukit mane iš čia.
Atskleisti jums paslaptį?
Žinoma.
Pats galiu ištrūkt.
Meti!
- Pajuokavau. - Kas per šūdas?
- Šūdas. Gerai. - Kas per šūdas?
Gerai. Rankas už nugaros, vaiki.
Esi truputį grubokas, nemanai, Frenkai?
Daktare. Be galo malonu.
Iki pasimatymo.
Judinkis. Užsičiaupk.
Eime.
Atsiprašau dėl antrankių. Turbūt buvo sugedę.
Išsigandau ir tiek.
Jis per apklausą taip nesielgė, garbės žodis.
Jis kažką pasakė apie kažkokį Džeką.
Taip. Per apklausą irgi. „Džekas sako, kad metas prisiimti pasekmes,“
ar panašiai. Paklausiau: „Kas tas Džekas?“ Iškart užsičiaupė.
- Tas pats. - Taip.
Jis mus mausto. Turiu galvoje, jie tą gali, ar ne?
Jis išties turi charizmą.
Tai gali būti psichozės ženklas.
Jis permainingas. Šiurpokas.
Bet vis dar manau, kad Frenkas gali būti teisus.
Ne. O Dieve. Kaip nekenčiu tų žodžių.
Gal jam reikia išvalyti organizmą. Duok jam kelias dienas atsigauti.
Tada bus aiškiau, su kuo susidūrei.
Tau netinka?
Meti, ačiū, kad mėgini man padėti. Aš tikrai dėkinga.
Tiek, kad pavakarieniautume?
- Ne. - Gerai.
Jei persigalvosi, žinai, dėl vaikio...
Taip.
- Ačiū, Meti. Iki pasimatymo. - Žinoma. Taip.
Atsiprašau.
Truputį vėluoti - tai ne pustrečios valandos.
Taip. Aš atsiprašiau.
Aš? Nesvarbu.
Jis? Gal reikėtų nuoseklumo. Apie tai nepagalvojai?
Susėsti kartu pavalgyti?
Atšalo.
Gal gali ištraukti vyną iš šaldytuvo...
Tau vyno nereikia.
Skanu.
Jis pasikalbėjo su savo tėvu.
- Prakeikimas, mama. Ne jo vakaras. - Nekalbėk su manim tokiu tonu, panele.
Tavęs čia nebuvo. Jis norėjo su juo pasikalbėti, todėl leidau.
Turiu sugebėti susitvarkyti be jo.
Tada būk čia ir tvarkykis, Raja.
Suprantu, kad jis pyksta.
Tikrai.
Bet jis su manimi nesikalba. Nepabučiuoja prieš miegą.
Anksčiau miegodavo lovoje tarp mūsų.
Kai išgirstu jį verkiantį,
nueinu pas jį, bet jis negrįžta į lovą su manim.
Tai ką turėčiau daryti?
Turbūt tą patį, ką darom visi.
Ir ką gi?
Toliau tave mylėti, nors ir kaip tu tą apsunkintum.
Ar yra pasirinkimas?
Turėjai būti psichiatre, mama.
Žinau.
- Ačiū. - Ačiū.
Kaip dėl etato?
Martinas sakė, kad tavo stipendijos paraišką atmetė.
Kodėl kalbi su Martinu apie mano stipendiją?
Buvau katedros vedėjas. Mes kalbamės.
Ką... Jėzau, Gregai.
Raja, paklausyk manęs.
Tu velniškai gera intuityvi terapeutė.
Viena iš geriausių, kiek man teko matyti. O mačiau tikrai daug.
Bet ta tavo klinikinių keistenybių manija pražudys tavo karjerą.
Ne viskas turi būti naujoviška diagnozė.
Būk geras, neskaityk man paskaitos. Mes ne auditorijoje, Gregai.
Užsiimk populiaria veikla.
Pasakyk Martinui, kad nori sutelkti dėmesį į elgsenos modifikavimą.
Elgsenos modifikavimą?
Arba mokymosi teoriją. Iš to galima uždirbti.
Galėčiau su juo pasikalbėti.
Per mano sustingusį lavoną, tiesiogine prasme.
Ar nepagalvojai, kad šitas troškimas išsiskirti,
patvirtinant ekstremaliausius atvejus,
- kyla iš tavo nesaugumo... - Ar...
...o ne nuoširdaus noro padėti klientui?
Kodėl tai nesuderinama?
Pala, tu nenori būti pripažintas dėl savo nuveikto darbo?
Ar šviesuoliškas egoizmas - tik vyro prerogatyva?
Prisiskaitei per daug feministinių žurnalų.
Manau, tai tik parodo, kad nenori pasakyti, jog esu teisi.
Su krienais skaniau.
Gali pacituoti 20 m. senumo medicininį žurnalą,
bet neprisimeni, kad aš alergiška krienams?
Nemėgti ir būti alergiškam - du skirtingi dalykai.
Dar vieną?
„Martini“ kokteilį man ir degtinės su toniku, žaliąja citrina ir dviem vyšniom.
Kai ką prisimenu.
Prašau, neskambink jam, kai ne tavo vakaras.
Jis paskambino man.
Šiaip jau, tavo motina man paskambino ir perdavė jam telefoną.
Šiaip ar taip, jis dabar su manim,
ir jis turės su tuo susitaikyti, nepaisant mano trūkumų.
Raja, tai nelabai jam padeda.
Aš ne jo terapeutė, o jo motina.
Kalbant apie trūkumus, Dievas mato, visi turėjome susitaikyt su tavaisiais.
Žinai, Raja, su tavim nelengva.
Tai karšta, tai šalta visomis prasmėmis.
Niekad nežinai, ko sulauksi.
Šūdas.
PRAĖJUS DVIEM SAVAITĖMS PO ROKFELERIO CENTRO
O jei pateiksiu atvejį ir įrodysiu, kad diagnozė - tikra?
Kodėl reikia ieškoti neaiškiausio atvejo?
Jėzau, Martinai! Čia ir visa esmė.
Todėl, kad jis - neaiškus.
Niekas jiems nepadeda, nes jiems pasako,
kad tai, ką jie išgyvena - netikra,
ir tai, ką jie jaučia - nesvarbu,
nes šioje knygoje nėra jiems skirto diagnostikos kodo.
Raja, neprivalai nieko įrodinėti.
„PSICHIKOS SUTRIKIMAI“
Prašau, nekalbėkit su manim iš aukšto.
Mažiausiai 15 m. turėsiu rūpintis sūnaus išsilavinimu.
Man reikia etato.
Mes abu žinome, kad jo negausiu,
jei neišleisiu dar vieno straipsnio.
Jei įrodysiu, kad diagnozė - pagrįsta, ar katedra patenkins mano paraišką?
Jei patvirtinsi diagnozę, taip, patvirtinsiu tavo paraišką.
Po galais, parūpinsiu tau vardinę kėdę.
BULIMIA NERVOSA PARAIŠKA DĖL MOKSLINĖS STIPENDIJOS
DR. RAJA GUDVIN
Čia WABC AM 770.
Specialus reportažas iš Baltųjų rūmų.
Paprasčiausias sveikas protas liepia
daryti viską, ką galime, kad nebūtume tokie pažeidžiami.
Privalome būti pasiruošę blogiausiam.
Privalome užtikrinti, kad benzinas būtų paskirstomas greitai ir sąžiningai
krizės atveju.
Sveiki?
DENI - ŽUVIS SU BULVYTĖMIS KAMDENO DIDŽIOJOJ G. VIDURDIENĮ! - DŽEKAS
3 ALAUS 3 VISKIO
Žinot, kur Denis?
Pažįstat Denį?
Jis mano sūnus.
Kažkas negerai?
Jam kažkas nutiko?
Ar galėtume kur nors pasikalbėti?
- Taip, tai jis. - Kaip tai jis kalėjime?
Denis turėjo dvynį?
Čia Adamas.
Jo seniai nebėra.
Kas jam nutiko?
Sakėte, jūs - psichologė?
- Bandot jam padėti? - Taip, norėčiau.
Atsisėskime lauke.
Ačiū.
Net prieš tai, kas nutiko Adamui,
jis buvo labai jautrus.
Po to jį išmetė iš mokyklos.
Kodėl?
Dėl narkotikų ir muštynių.
Buvo ir to, ir to.
Žinot, jis buvo toks protingas.
Tas vaikas buvo kaip švieselė.
O kokia vaizduotė.
Bet tiesiog nesusiklostė.
Man su vyrais.
Ir tiek.
Galiu paklausti, kaip jis apsigyveno kitapus gatvės?
Jis nesutarė su mano vyru.
Bet mano vyras nesutaria kone su visais.
Todėl prieš kelerius metus jis ten persikraustė.
Pamaniau, „kas čia blogo?“, ar ne?
Bent jau galėsiu jį stebėti.
O vieną dieną jis tiesiog dingo.
Bet pasikėsinimas nužudyti?
Mano Denis ne toks.
Ar žinot, kas su juo gyveno kitapus gatvės?
Nežinau, kas gyveno visą laiką.
Ten dažnai būdavo mergina. Žmonės ateidavo ir išeidavo.
Ir ką? Jis sės į kalėjimą?
Tikiuosi, kad ne.
Kende, sakėte, kad jis buvo jautrus.
Ar vaikystėje jis buvo paniurėlis?
Gal jį kamavo depresija? Buvo impulsyvus?
Ar jo niūri nuotaika pablogėjo po to, kas nutiko Adamui?
Kaip ir sakiau, jis visada buvo kitoks.
Tai ne nusikaltimas.
Ne, ne nusikaltimas. Ne.
Norėčiau kai ko paklausti.
Tai sunkus klausimas, bet manau, kad atsakymas labai jam padėtų.
Ar Deniui vaikystėje kas nors nutiko?
Pavyzdžiui?
Kai minėjote, kad jums nesiseka su vyrais,
- ką turėjote galvoje? - Tai dabar aš kalta, blemba?
- Ne, aš visai ne tą noriu pasakyti. - O ką jis sakė?
Nieko.
Tik bandau geriau jį suprasti.
Nežinau, ką žmonės daro.
Jūs žinot viską, ką kiti daro? Visi tie žmonės, kurie jus aplanko?
- Ne. - Ne, nes žmonės padaro tai,
ko iš jų nesitiki.
Kende...
Man metas. Pavėluosiu į darbą ligoninėje.
Pasakykit jam, kad aš jį aplankysiu.
- Kende, aš dar nesu jo daktarė. - Tiesiog palikit puodelį.
Ezra, jau dešimt. Tau laikas į lovą.
- Turiu vėl pakalbėti su Deniu. - Negalima.
Jo popieriai jau sutvarkyti. Popiet jis išvažiuoja į Raikersą.
Teisinės pagalbos draugija neleidžia jo lankyti, kol nenuvyks į vietą.
- Atsiprašau. Niekuo negaliu padėti. - Vakarienė šįvakar, be sekso.
Turiu jį pamatyti.
Tu tikrai ne iš kelmo spirta. Gerai. Eime.
Dar kartą labas.
Pameni mane?
Kas pamirštų tokį veidą?
Anądien minėjai kažkokį Džeką.
- Taip, ir ką? - Gal galėčiau su juo pasikalbėti?
Kaip manai, galėtum perduoti jam žinutę nuo manęs?
Kaip?
Nežinau, ar pastebėjot, bet aš uždarytas kalėjime.
Tik pamaniau, gal gali.
Tarkim, gali.
Tarkim, galiu...
hipotetiškai.
Jei gali...
Gal galėtum jam pasakyti, kad tik noriu su juo pasikalbėti?
- Gerai. - Tik noriu padėti.
Žinoma. Jau pasakiau.
- Ačiū. - Nėra už ką.
Sako, kad išvykstu į Raikerso salą.
Ar ten tikrai taip blogai?
Ne taip ir blogai.
Regis, manote, kad gan blogai.
Vis tiek ačiū, kad mane aplankėte.
Nėra už ką.
Tai ne pasimatymas.
Taip, „Atsinešk picą su peperoni dešra pas mane,
nes mano vaikas miega viršuje,“ neskambėjo labai romantiškai.
Užsakei su daugiau sūrio?
Nuėjau į tą seną pensioną, kur jis gyveno.
- Patikslink, ką reiškia „nuėjau“? - Įėjau į vidų.
Ar tave bent jau kažkas įleido?
Durys buvo neužrakintos. Geriau?
Ne. Tai įsilaužimas.
Kaip išvis radai tą vietą?
Pensionas - Elm gatvėje Elm Ridže, pameni?
- Ką tu darai, Raja? - Radau jo motiną.
Atsiprašau?
Jo vardas - Denis Salivanas, čia jos adresas.
Taip pat židinyje radau tai.
Atpažįsti ją?
Čia mergina iš Rokfelerio centro. Bent jau jei apibūdinimas tikslus.
Manai, čia - visos aukos?
Gal.
Bet ne šitas tipas.
Šio piešinio stilius padrikas.
O atvaizdas kartojasi šiame bloknote vėl ir vėl.
Gerai, į ką aš čia žiūriu?
Čia Big Benas... Tas bokštas už nugaros.
Taip.
Akiniai lygiai tokie pat kaip tie, kuriuos radau name.
Tu juk jų nepavogei, ar ne?
Gal čia Džekas.
Džekas? Džekas.
Tas, kuris liepė vaikiui nesakyti jo vardo.
- Nes niekuo... Niekuo nepadės. - Taip. Taigi, ką?
Manai, šitas vyrukas - bendrininkas?
Sakei, kad Denio žodynas ir kalbos stilius
buvo kitokie per pirmąją apklausą.
- Taip. - Gerai.
Ar galima sakyti, kad jis kalbėjo anglišku akcentu?
Ne visą laiką.
Bet, taip, kartais, tiesą sakant, kad jau užsiminei.
O jei...
Denis yra Džekas?
Nesupratau?
O jei Deniui - asmenybės susidvejinimas?
Liaukis.
Meti, neklydai dėl Denio.
Kažkas dėl jo man neduoda ramybės.
Jo afektas - nepastovus ir kintantis.
Vadink tai gydytojos intuicija ar nuojauta, bet kažkas su juo ne taip.
O jei Denis turi dar vieną asmenybę, vardu Džekas?
- Tą, kuri viską už jį padaro. - Jis už jį kažką daro? Žudo žmones?
Atsiprašau.
Gal nužudo daugybę žmonių?
Gal jis nesupranta, ką daro, kai tampa Džeku.
Arba mano, kad tai daro kažkas kitas.
- Kalbi rimtai. - Meti, jei aš teisi,
Denis gali būti nekaltas.
Kaip, po galais, tai veikia?
Nes nusikaltėlis - kita jo asmenybė.
Taip. Sėkmės pasakojant tai teisėjui.
- Gerai. - Arba...
Arba savo Etatinių pareigų komisijai.
Jei būsena pasitvirtintų, taip.
Ir tu gautum didelę, riebią stipendiją.
Ir padėčiau daugybei žmonių.
Gerai. Tik tarkim...
Tarkim, jo asmenybė susidvejinusi.
Kas tada?
Pirmas žmogus, kurį turėtum įtikinti, yra jis.
Ir jei jis nežino apie savo ligą, jei kas nors jam pasakys anksčiau laiko,
jį greičiausiai ištiks nervinė krizė.
Todėl pirma jis turi kažkuo pasitikėti.
Pasitikėti?
Taip paprasta?
Ne. Ir tuo pačiu taip.
Ir tuo žmogumi tapsi tu?
Tuo žmogumi tapsiu aš.
Ir kaip būtent tai padarysi?
Tu man pasakysi jo teisinės pagalbos atstovo vardą,
o aš pamėginsiu pasikalbėti su Džeku.
PRAĖJUS TRIMS SAVAITĖMS PO ROKFELERIO CENTRO
NIUJORKO TEISINĖS PAGALBOS DRAUGIJA
TEISINĖS PAGALBOS DRAUGIJA - 201
Sveiki, Stenas Kamisa?
Ne, ne šiandien, gerai? Sąrašas pilnas.
Atėjau dėl Denio Salivano, kuris šaudė Rokfelerio centre.
- Ir ką? - Mano vardas - Raja Gudvin.
Aš psichologė.
Detektyvas Doilas pakvietė mane pakonsultuoti,
manau, kad jūsų klientas kenčia nuo reto psichinio sutrikimo.
Taip. Tas vaikis trenktas.
Žinot,
- tokie terminai nepadeda. - Atleiskite.
Aš susitikau su Deniu, mano profesine nuomone,
jo asmenybė susidvejinusi.
Palaukit.
Jūs kaip Selė Fild?
Iš „Sibilės“?
Taip, tas filmas apie moterį su tokiu pat sutrikimu.
Jūs juokaujat, ar ne?
Ar tai pokštas?
Kas? Norit?
Pone Kamisa, jūsų klientas serga,
jis turi būti ligoninėje, ne kalėjime.
- Ką norite, kad padaryčiau? - Jūs - jo advokatas.
Kartoju klausimą.
Argi ne jūsų darbas padėti klientui?
Mano darbas - apginti kliento interesus.
O kai jie įvykdo nusikaltimą
apsupti liudininkų, jiems geriausia yra pripažinti kaltę.
- Ar negalite pasakyti, kad jis serga? - Į kalėjimą sodina vėžininkus.
Manot, paleis šį vaiką, nes jis kalba juokingais balsais?
Taip, skaičiau jo bylą.
Žinot, nes toks tas mano darbas.
Žinot, kaip atsiranda šis sutrikimas?
Gal prisiskaičius komiksų.
Daugybinė asmenybė išsivysto kone išskirtinai
dėl intensyvios, dažnai nuolatinės seksualinės prievartos vaikystėje.
Susitikau su tuo vaikiu. Nesvarbu, ką apie jį manote,
galiu pasakyti viena - kalėjime jis neištvers nė penkių minučių.
Sėkmės reikalas, ar jis išgyvens Raikerse.
Gal išsiaiškinsiu, kad jis serga,
gal tik išpešiu liūdną istoriją, kuria galėsite pasinaudoti byloje.
Bet turiu su juo pasikalbėti, gerai?
Man reikia kelis kartus su juo susitikt. Jūs galit tuo pasirūpinti.
Arba galite leisti man dabar išeiti ir...
vieną dieną, visai netrukus, pabusite su to vaiko krauju ant savo rankų,
galėsit jį suvarvinti į savo sumautas salotas su kiaušiniu.
Jūs ištekėjusi?
Išsiskyrusi.
Gerai.
Jei bent truputį apsunkinsite man gyvenimą, viskas baigta.
Jo teismo posėdis po mėnesio.
Kopijavimo aparatas - gale. Jis priima monetas.
PRAĖJUS KETURIOMS SAVAITĖMS PO ROKFELERIO CENTRO
Ačiū.
Prašau, nusekite jam antrankius.
Labas.
Gal norėtum prisėsti?
Atnešiau tau naujų drabužių.
Gaivus oras.
Kelias dienas nekvėpavau gaiviu oru.
Kaip šiandien jautiesi?
Visai neblogai.
Nors nemanau, kad jūs - tokia daktarė.
Ar tokia, daktare?
Parodyk man protingą žmogų, ir aš jį išgydysiu dėl jūsų.
Karlas Jungas.
Man jis visada labiau patiko už Froidą.
Kai paskutinį kartą kalbėjomės, nepastebėjau akcento.
Jūs anglas?
Aš save laikau pasaulio piliečiu.
Tikėjausi labiau įsigilinti į bylą.
Biografiją. Šeimos istoriją.
Ar jums tos nesąmonės
„papasakok apie vaikystę“ neatrodo varginančios?
Man tai atrodo. Neįsižeiskit.
Neįsižeidžiau. Tik pamaniau, kad tai galėtų padėti apsiginti teisme.
Suteiktų kontekstą Midtauno įvykiams.
Du iš jų - tik suklaidinti vaikai.
Ir niekas rimtai nenukentėjo, tiesa?
Du iš jų? Akivaizdu, kad esat labai protingas,
todėl galiu daryti prielaidą, kad jūs
norėjot, kad tai pastebėčiau.
Jūs - ne Denis, tiesa?
Ar mes tikrai nesusikeitėme stalo pusėmis, daktare?
Nesu tikras, kaip tai pasakyti, bet jūs kalbate kaip pamišusi.
Džekai?
Jūsų paslaugoms.
Kur Denis?
Jis čia.
Jis miega, bet jis čia.
Ir prieš bandydama mane įtikinti,
kad tai - kažkoks psichologinis sutrikimas,
leiskit užtikrinti, kad esu labai tikras.
Kaip taip gali būti?
Ar suprantate kvantinį susiejimą?
Ne, nesu susipažinusi su šia sąvoka.
Tai nauja teorija dalelių fizikoje.
Anot jos, atskyrimas nėra tai, kas mums atrodo.
Pagrindinė mintis - dvi dalelės gali turėti tuos pačius požymius,
nebūdamos tame pačiame erdvės ir laiko taške.
Spėju, kad nesate mokslo žinovė.
Ne, nesu.
Bet aš žinau, kad Deniui reikia pagalbos.
Ir noriu jam padėti.
Ir manau, kad jei galėsiu padėti, galbūt ištrauksiu jį iš čia.
Tai būtų neblogai.
Man tik reikia su juo pasikalbėti.
Deja, brangioji, nemanau, kad iš to bus naudos.
Kodėl?
Denis papuolė į bėdą, Džekai. Jam verkiant reikia pagalbos.
Atleiskite už nekuklumą,
bet tam ir skirti angelai sargai, ar nesutiktumėt?
Apsvarstysiu jūsų prašymą.
Džekai.
- Ačiū už drabužius. - Mes dar turim laiko.
Jūs Deniui nepadedat.
Prižiūrėtojau.
Ar žinote, kad šie susitikimai - išskirtinai savanoriški?
Iki pasimatymo.
- Labas. - Tau viskas gerai?
Taip. Ne, atsiprašau. Atsiprašau, kad taip vėlai atėjau.
Aš tik turiu tau kai ką parodyti.
Raja, aš...
Klausyk, maniau, kad eini teisingu keliu su jaunuoju Salivanu.
Pameni, kaip jis tau pasakė,
kad niekad nerasi merginos?
Gali tuo patikėti.
Gerai.
Po to, kai pažiūrėsi. Paskambink.
PRAĖJUS PENKIOMS SAVAITĖMS PO ROKFELERIO CENTRO
Ačiū, kad sutikot vėl su manim susitikti.
- Buvau netoliese. - Vis dar tikiuosi pasikalbėti su Deniu.
Jau sakėte.
Apie ką būtent taip žūtbūt norite pasikalbėti?
Sakėte, kad Jungas jums mielesnis už Froidą.
Jungas pasakytų, kad negali gyventi nesuprasdamas savo šešėlio.
Aš ir pati paskaičiau.
Žmonės, gyvenantys viename kūne, gali turėti stiprų išgyvenimo instinktą.
Kone permatyti kitus žmones.
Pažiūrėkit į mane.
Atidžiai į mane pažiūrėkit ir pasakykit, ar manot...
kad noriu nuskriausti Denį.
Jūs truputį savanaudiška.
Ir truputį pasimetusi.
Bet - ne.
Tiesą sakant, jūs visiškai ne tokia.
Sakėt, kad esat jo angelas sargas?
Jis turi suprasti savo praeitį.
Tai - geriausias būdas paruošti jį teismui.
Tai geriausias būdas ištraukti jį ir jus iš čia.
Jūs ir aš, mes norime to paties. Norime padėti Deniui.
Bet negaliu jam padėti, jei negaliu su juo pasikalbėti.
Gerai.
Prašau elgtis su juo švelniai.
Jis apie mus nežino.
Apie mus?
Kiek jūsų yra, Džekai?
Kur aš?
Deni?
Kas jūs?
Norėčiau dabar išeiti.
Deni, tu kalėjime. Tu Raikerso saloje.
O mano vardas Raja.
Aš čia tam, kad tau padėčiau.
Gerai? Aš...
Ar žinai, kodėl esi čia, Deni?
Taip. Dėl to, kas nutiko su Arijana.
Tai gerai.
Galvoje tuščia.
Man taip kartais nutinka, bet ne šitaip.
Dabar kitaip.
Tau viskas gerai.
Neprivalome kalbėtis dabar.
Deni, galim čia tiesiog pasėdėti.
Ar gerai?
Ir gal...
šiek tiek pakvėpuoti.
Tu alkanas?
Ką?
Gal norėtum ko nors pavalgyti?
Gerai.
NIUJORKO PATAISOS ĮSTAIGŲ DEPARTAMENTAS - RAIKERSO SALA
Kiek laiko ten gyvenai?
Keletą metų.
Ar gali būti, kad padarei tai,
ko galbūt neprisimeni?
Ką jūs rašote?
Prašau, tęsk. Pasakojai man apie Arijaną.
Ačiū.
Tai ji sugalvojo eiti į Rokfelerio centrą, ar ne?
Kodėl nuolat to klausinėjate?
Deni, tu tikrai nori prisiimti už tai kaltę?
Turbūt patėvis manė, kad keliu daug rūpesčių.
Kodėl? Ką tokio blogo padarei?
Paklausiu dar kartą.
Ar nemanai, kad laikas mums pakalbėti apie tai, kas nutiko Adamui?
Ko man nepasakoji?
Kas nutiko Ichakui? Ko nepasakai sau?
Kur jie visi dingo? Kažką užpuolei...
Ne, Džonis kažką užpuolė.
- ...kad pavogtum ginklą. - Aš nieko nenušoviau.
- Kodėl Londonas? - Argi ne akivaizdu?
Išeivis iš Izraelio.
Amerikietė mergina. Britų verslininkas.
Ir tavo tėvas.
- Jie viską darė kartu. - Ar gali būti, kad pasiekei ribą?
Aš baigiau.
Manau, metas jam sužinoti tiesą.
PRAĖJUS VIENUOLIKAI SAVAIČIŲ PO ROKFELERIO CENTRO
Nupirkau kiaušinių, kad bent ko nors būtų ryte.
- Rimtai? - Žinai, man beveik 40 m., mama.
Seni žmonės netampa alkoholikais?
Tai labai įžeidu.
Tai kur Ezra?
Velnias. Pažadėjau užlipti jam paskaityti.
Kas čia per daiktas?
Tu negali net skirti dėmesio savo sūnui.
Šitas daiktas - pacientas.
Vaikinas.
Kažkas jį siaubingai sužalojo, man reikia jį apie tai prakalbinti.
Gal daugiau dėmesio skirk namuose
- ir mažiau... - Mama.
Tai kas jam nutiko?
Jei aš teisi, aš irgi nenorėčiau apie tai kalbėti.
Tai panaudok vėžlį.
- Nesupratau? - Vėžlį.
Kai buvai maža, negalėdavai pasakyti, kaip jautiesi.
Suprantu ironiją.
Todėl tavo tėvas paklausdavo: „Kaip laikosi vėžlys?“
Tas pliušinis, kurį jis tau padovanojo. Nepameni?
Ne.
Tu atsakydavai, kad vėžlys pyksta dėl to,
vėžlys liūdi dėl ano.
- Marvinas. - Mortimeris.
Jis nebuvo vien blogas, tavo tėvas. Tik dažniausiai.
Ne. Ne vien blogas.
Martis.
- Mortimeris. - Koks skirtumas.
Jis vėžlys.
Eik, paskaityk jam.
Gerai.
- Mamyte. - Ateinu, mažuti.
Deni, o jei grįžtume dar toliau?
O jei mes...
Jei mes pakalbėtume apie...
tave vaikystėje?
Ką čia kalbėti?
Gali papasakoti apie gerus laikus?
Pradėkime nuo Adamo.
Buvote dvyniai, tiesa?
Mama sakydavo, kad mes vandeniu neperliejami.
Tai papasakok man apie Adamą.
Ką norite žinoti?
Gali papasakoti gražų prisiminimą?
Mes su broliu lankėme pradinę mokyklą.
Buvo vasara, pati jos pabaiga. Žinot, kai prasideda mokslo metai.
Adamas visada mane gindavo, suprantat?
Aš labai jo ilgiuosi.
Kas jam nutiko?
Galėtum man apie tai papasakoti?
Aš nenoriu... Nenoriu...
Viskas gerai.
Nujaučiu.
Jis kažką dėl tavęs padarė?
Kažką, ką padaryti buvo labai sunku?
Kažką, ką padarytų tik brolis.
Ar tai susiję su Marlinu?
Deni,
labai svarbu, kad pasistengtum man pasakyti.
Ir galim bet kada sustoti.
Bet labai svarbu, kad pasistengtum.
Gerai.
Buvome mašinoje.
Aš sėdėjau priekyje.
Adamas gale.
Net neįsivaizdavome, kur važiuojame.
Marlinas turėjo daržinę.
Jis mus ten nusiveždavo.
Bet į vidų vesdavosi tik Adamą.
JEI JUMS AR ŽMOGUI, KURĮ PAŽĮSTATE, REIKIA PARAMOS,
EIKITE Į „APPLE.COM/HERETOHELP“
Išvertė Sandra Siaurodinė