Mor?
Jeg har ondt i maven.
Mor?
- Hvad er klokken? - Jeg vil ikke i skole.
Pis!
Pis.
Ezra, af sted.
Du skal i tøjet og have morgenmad, før mormor kommer. Jeg skal til time.
Pis.
Har du ikke tøj på?
- Hvad spiser du? - Hej.
Godmorgen.
Toget var proppet i dag. Hvor skal de alle sammen hen?
Hej. Hvad sker der? Hvorfor er han ikke i tøjet?
Hvad er det, han spiser?
- Jeg har ondt i maven. - Nåh, skat.
Ikke pylre, mor. Han skal have tøj på og i skole.
Det er psykosomatisk.
- Han har ellers en god grund. - Nu begynder du ikke.
- Sådan skal du ikke tale til... - Jeg vil ikke!
For fanden, Ezra!
Hvad laver du? Hvem tror du, du er?
- Jeg vil have min far! - Så så, mormor er her.
Tag på arbejde.
- Det er okay, skat. Rolig nu. - Fint.
Så, mormor er her.
- Han skal i skole. - Jeg følger ham. Skynd dig.
Vil du have et kram?
EN UGE EFTER ROCKEFELLER CENTER
- Dr. Goodwin. - Dekan Hughs, jeg havde ikke set dig.
Du har vist undgået mig, siden vi afslog dit legat.
Rya, du er en dygtig lærer. Hvis en af jer fortjener en post...
En af os? Os kvinder, mener du?
Det var ikke det, jeg mente, men nu er vi jo et universitet for mænd...
Kan kvinder ikke undervise mænd? Det er ellers det, vi gør.
Ja, men i dette tilfælde sakker du bagud. Anoreksi er allerede godkendt som lidelse.
En form af den.
- Det har vi jo talt om... - Anoreksi er ikke én enkelt lidelse.
- Bulimi har sin egen helt unikke... - Jeg ved, du brænder for det,
men Sam Wilkes har også ansøgt om legat. I står stort set lige, og han har...
- Testikler. - ...anciennitet.
Beklager, Rya, men hvis instituttet skal give dig et forskningslegat,
er du nødt til at finde noget andet. Nå, vi kommer vist begge to for sent.
Traumer er det tætteste, vi kommer på tidsrejse.
Øjeblikket for traumet er indprentet i vores hjerner med blæk.
Men i modsætning til blæk falmer traumer ikke.
Når de aktiveres af en hændelse, en fornemmelse eller et minde,
transporteres den lidende tilbage til øjeblikket for den psykologiske skade.
Forestil jer militærlægen, som oplever en massakre på en landsby.
Overalt omkring ham er skrigene fra forældreløse børn
og lugten af brændt kød. Oplevelsen er overvældende.
Han må væk, men kan ikke, fordi det er hans arbejde.
Denne dialektik forårsager en adskillelse fra virkeligheden.
Men mental flugt har en pris.
Mindet bliver siddende som råd under barken på et træ.
Lægen er nu kommet hjem.
Han prøver at undgå at tænke på landsbyen.
Han er til grillfest hos naboen.
Men kvarterets børn, der leger, lyder nu som dødsskrig.
Kødet på grillen er ikke til at skelne fra brændende lig. Han kan ikke blive der.
Traumet har gjort grillfesten uudholdelig.
Med tiden
vil det invadere alle hans oplevelser, indtil verden bliver utålelig.
Husk, at de fleste traumeramte genoplever virkelige hændelser, vi ikke kan se.
Det, vi kalder en lidelse, er for dem
en fornuftig måde at flygte fra ægte gru på.
For at sige det ligeud... ville det være skørt af dem ikke at blive skøre.
Tak, alle sammen. Vi ses i næste uge.
Kriminalpsykologi er længere henne. Det er vist mere dig.
Folk siger, du er det bedste, universitetsverdenen har at byde på.
Så jeg ville se, hvorfor de var så begejstrede.
Matty, jeg er smigret. Jeg hyggede mig. Men som sagt er jeg midt i en skilsmisse.
- Jeg kan ikke noget seriøst... - Rolig. Det var ikke derfor, jeg kom.
Jeg forstår godt et nej... selvom du begår en stor fejl.
Fejl er min stærke side, så...
Jeg kommer med den her. Vi anholdt en ung fyr i går.
Flere sigtelser for mordforsøg. Måske kan det interessere dig.
- Var det derfor, du kom? - Ja. Hvad?
Tror jeg gør det for at komme i seng med dig igen?
Ja, det tror jeg.
Okay, fair nok.
Men du skulle jo bruge en galning til et casestudie.
- Ellers ville du blive fyret. - Forstod du det sådan?
Jeg var lidt distraheret.
Hør her, vi har fanget en rigtig psykopat.
INSPIRERET AF BOGEN THE MINDS OF BILLY MILLIGAN
Kuglerne flyver. Glas overalt. De strejfer en.
En dame blev ramt i benet. Knægten var sgu nær røget ind for drab.
Jeg læste det i avisen. Undslap han ikke?
Vi fangede ham.
- Han har ingen historik. - Og ingen fingeraftryk hos os.
- Han vil ikke sige sit efternavn. - "Formålsløst".
"Ikke godt for sagen." Utroligt, ikke?
Vi sendte et uskarpt foto ud, og nogen så ham tage en taxi ved JFK.
Han blev kørt op til et faldefærdigt pensionat.
På Elm Road i Elm Ridge. Det er ikke engang løgn.
Elregningen står i en eller anden israelers navn.
Han sender pengene kontant. Ingen spor efter ham.
Hvad med pigen, Ariana? Det er et pænt navn.
Heller ingen spor. Jeg tror, han har nakket hende og udlejeren.
- Vi ved, han elsker våben. - Hvorfor?
Du skal møde ham. Du får se.
Ja, knægten er mærkelig. Men måske er han bare skideskæv.
- Der er noget i hans blik. - Hvem er nu skør?
Det var måden, han talte under afhøringen. Hans ordvalg.
Hans ordvalg? Unge dame, du må være en cyklon i kanen.
Han tager derhen, hvor han får mest opmærksomhed.
Han ændrer måden, han taler på. Han viser ingen anger.
Sådan gør en psykopat.
Sådan går det, når ens partner læser én bog om seriemordere.
- Hvad siger du? Er han det? - Så enkelt er det ikke.
Der mangler en række dispositive faktorer.
- Og forbrydelsen afviger fra... - Eller forbrydelser.
Der er blod på gulvet i huset. Tegn på kamp
- og skudhul i glasset. - Indicier.
Ja, men hvad nu, hvis han er? Hvis vi har fanget en?
Sagde han, hvorfor han affyrede en pistol ved Rockefeller Center?
Han og pigen ville skræmme en.
- Hvem? - Det vil han ikke sige. "Formålsløst."
Hvad tænker du? Det er jo dit speciale, professor.
- Lad mig se ham. - Ja?
Hvorfor ikke?
- Er du okay? - Ja.
Godt.
Hvad så, søster?
Hej, Danny. Jeg er dr. Goodwin, men bare kald mig Rya.
Hvad skyldes fornøjelsen?
Ret dig op.
Hænder.
Okay. Så... slap af.
Jeg venter udenfor.
Hvordan har du det?
Hvad skal vi her i dag?
- Jeg hader håndjern. - Ved du, hvorfor du er her?
Gør du?
Vi begynder mere enkelt.
Fortæl mig dit efternavn.
Det var vist ikke det, Jack havde tænkt sig.
Hvem er Jack?
Jeg giver op. Hvem er han?
Hvis du taler med mig, kan jeg måske hjælpe dig.
Kan du få mig ud? Jeg kan ikke lide at være låst inde.
Det forstår jeg.
Jeg burde slet ikke være her. Det var Ariana, der skød.
Ariana?
Hvor er Ariana? Politiet kan ikke finde hende.
De finder hende ikke.
Hvorfor ikke?
Jeg tror slet ikke, du vil hjælpe mig.
- Hvordan kan jeg hjælpe dig? - Få mig ud herfra.
Vil du høre en hemmelighed?
Ja.
Jeg kan selv slippe ud.
Matty!
Det var for sjov.
- Hold da kæft. Rolig. - Hvad fanden?
- Hænderne om på ryggen. - Lidt hårdhændet, Frank?
Doktor... Det var en fornøjelse.
Vi ses.
Videre. Klap i.
Kom så.
- Det må du undskylde. - Jeg blev bare bange.
Sådan var han ikke under afhøringen.
Han nævnte en, der hed Jack.
Ja, også til os. "Jack siger, jeg må tage skraldet."
Han nægtede at sige, hvem Jack var.
- Det samme her. - Ja.
Han narrer os. Det kan de jo, ikke?
Han er magnetisk. Det kan være et tegn på psykose.
Opfarende. Lidt uhyggelig.
Men jeg tror, Frank har ret.
Nej! Gud, hvor jeg hader de ord.
Måske er han skæv. Giv ham nogle dage til at falde ned.
Så kan I bedre danne jer et indtryk.
- Ikke noget for dig? - Jeg er glad for, at du vil hjælpe mig.
Glad nok til en middag?
- Nej. - Okay.
Nå, men hvis du ombestemmer dig. Altså om ham...
Ja.
- Tak, Matty. Vi ses. - Ja, vi gør.
Undskyld.
"Lidt for sent" er ikke to en halv time.
- Jeg har sagt undskyld. - Mig? Jeg er da ligeglad.
Han kunne godt bruge lidt rutine. Måske at I spiser sammen.
Den er kold.
- Vil du tage vinen? - Du trænger ikke til vin.
Det smager godt.
Han talte med sin far.
- For fanden, det er ikke hans aften. - Ikke den tone, unge dame.
Du var her ikke. Han ville tale med ham, så jeg lod ham.
- Jeg skal kunne gøre det uden ham. - Så vær her, Rya.
Jeg forstår godt, han er vred.
Det gør jeg.
Men han vil ikke tale med mig. Eller kysse mig godnat.
Før sov han mellem os.
Når han græder nu, går jeg derind, men han vil ikke med ind i min seng.
Så hvad skal jeg gøre?
- Det, som alle gør. - Hvad er det?
Elsker jer, uanset hvor svært I gør det.
Har vi et valg?
- Du burde være blevet psykolog. - Ja, det ved jeg godt.
- Værsgo. - Tak.
Hvad sker der med posten? Martin sagde, du fik afslag på legatet.
Hvorfor taler du med Martin om mit legat?
- Jeg var institutleder. Vi taler sammen. - Gudfader, Greg.
Rya, hør nu her. Du er skidedygtig til intuitiv terapi.
En af de bedste, jeg har set. Og det er mange.
Men din besættelse af kliniske afvigere ødelægger din karriere.
Ikke alt er en ny diagnose.
Drop dit foredrag. Vi er ikke til time.
Lav noget traditionelt. Fokuser på adfærdsmodifikation.
- Adfærdsmodifikation? - Eller læringsteori. Der er pengene.
- Jeg kan tale med Martin. - Aldrig i livet.
Har du overvejet, at denne lyst til at udmærke dig
ved at bevise ekstreme tilfælde stammer fra din egen usikkerhed
og ikke et oprigtigt ønske om at hjælpe patienten?
Hvorfor ikke begge dele? Vil du ikke gerne hyldes for dit arbejde?
Eller er oplyst egeninteresse kun en mands ret?
Du læser for meget Ms.
Du har vist ikke lyst til at indrømme, at jeg har ret.
Det er bedre med peberrod.
Du kan citere et 20 år gammelt lægetidsskrift,
men ikke huske min peberrodsallergi.
Du kan bare ikke lide det.
En til?
En gin martini til mig og en vodka tonic med en lime og to cocktailbær.
Nogle ting kan jeg huske.
Du må ikke ringe, når det ikke er din aften.
Han ringede til mig. Din mor ringede op og gav ham den.
Det er lige meget. Han må nøjes med mig nu trods mine mangler.
- Det er ikke ret terapeutisk. - Nej, jeg er også hans mor.
Og hvad angår mangler, har vi måttet finde os i dine.
Rya, det er en udfordring med dig.
Så varm og kold på mange forskellige måder.
Man ved aldrig, hvem man får.
Hold da kæft.
TO UGER EFTER ROCKEFELLER CENTER
Hvad med et tilfælde, hvor jeg kan bevise diagnosen?
Hvorfor lede efter den mest ukendte lidelse?
Martin! Det er jo hele pointen. Fordi den er ukendt.
Ingen hjælper dem. Folk siger, at det ikke er virkeligt,
og at deres følelser ikke er vigtige, fordi diagnosen ikke står i bogen.
- Rya, du skal ikke bevise noget. - Vær ikke nedladende.
Jeg skal betale min søns skolegang mindst 15 år endnu.
Jeg vil fastansættes.
Og vi ved begge to, at det ikke sker uden endnu en udgivelse.
Hvis jeg beviser, at diagnosen er sand, støtter I så det legat?
Hvis du får bekræftet diagnosen, ja, så støtter jeg dit legat.
Jeg vil endda støtte en særlig stol med dit navn på.
BULIMI FORSLAG TIL FORSKNINGSLEGAT
Her er WABC AM 770 direkte fra Det Hvide Hus.
Det er sund fornuft at arbejde at mindske vores sårbarhed.
Vi må være klar til det værste.
Vi må sikre, at der kan skaffes benzin i tilfælde af en nødsituation.
Hallo?
FISH AND CHIPS KL. 12 JACK
3 ØL 3 WHISKY
Ved du, hvor Danny er?
Kender du Danny?
Han er min søn. Er der noget galt?
Er der sket ham noget?
Kan vi tale sammen et sted?
- Ja, det er ham. - Hvordan kan han sidde i arresten?
Var Danny tvilling?
Det er Adam.
Han har været væk i lang tid.
Hvad skete der?
Psykolog, sagde du?
- Prøver du at hjælpe ham? - Ja.
- Vi sætter os udenfor. - Tak.
Selv før alt det med... Adam
var han meget følsom.
Så smed de ham ud af skolen.
Hvorfor?
Stoffer og slagsmål. Begge dele.
Han var ellers altid så kvik.
Som et lys, den dreng.
Og sikke en fantasi.
Men det gik bare... ikke så godt.
Mig og mænd. Det var bare det.
Må jeg have lov at spørge, hvorfor han boede derovre?
Han og min mand var ikke ret gode venner.
Men min mand er ikke gode venner med nogen.
Han flyttede derover for et par år siden. Og jeg tænkte: "Hvad kan det skade?"
Jeg kunne holde øje med ham.
Og så en dag var han væk.
Men mordforsøg?
Sådan er Danny ikke.
Ved du, hvem der boede derovre?
Ikke hvem der boede der fast. Der var tit en pige. Folk kom og gik.
Kommer han i fængsel?
Det håber jeg ikke.
Du sagde, han var følsom. Var han mut som barn?
Nedtrykt? Opfarende?
Blev han mere mut efter alt det, der skete med Adam?
Som jeg sagde, har han altid været anderledes.
- Det er ikke forbudt. - Nej, det er det ikke.
Jeg vil gerne spørge om noget.
Det er et svært spørgsmål, men jeg tror, det kan hjælpe ham.
Blev Danny udsat for noget som dreng?
Udsat for hvad?
Du sagde, du var uheldig med mænd.
- Hvad mente du med det? - Er det nu min skyld?
- Nej, det sagde jeg ikke. - Hvad har han sagt?
Ingenting.
Jeg forsøger bare at forstå ham.
Jeg ved ikke, hvad folk gør. Ved du, hvad alle gør?
- Nej. - Nej, for folk gør ting,
man ikke havde troet.
Candy...
Jeg skal på arbejde på sygehuset.
Sig til ham, at jeg kommer på besøg.
- Jeg er ikke hans læge endnu. - Lad koppen stå.
Ezra, den er ti. Du skal i seng.
- Jeg må tale med Danny igen. - Nej.
Han er allerede på vej til Rikers. Ingen besøg, før han er deroppe.
- Jeg kan intet gøre. - Middag i aften, ingen sex.
Jeg skal se ham.
Hvor er du irriterende. Okay, kom.
Goddag igen.
Kan du huske mig?
Hvem glemmer sådan et ansigt?
Du nævnte en Jack forleden.
- Ja, hvad med ham? - Må jeg tale med ham?
Kan du give ham en besked fra mig?
Hvordan? Du har måske bemærket, at jeg er spærret inde.
Jeg troede måske, du kunne.
Hvis nu du kan.
Hvis nu jeg kan.
Rent hypotetisk.
- Hvis du kan... - Ja?
Så sig, jeg gerne vil tale med ham.
- Jeg vil bare hjælpe. - Ja, klart.
- Tak. - Det var så lidt.
De siger, jeg skal til Rikers Island.
Er det virkelig så slemt?
Det er ikke så slemt.
Du ligner en, der synes, det er ret slemt.
Nå, men tak for besøget.
Selvfølgelig.
Det er ingen date.
Ja. "Tag en pizza med, for min søn sover", lød ikke vildt romantisk.
Fik du ekstra ost?
Jeg tog ud til det gamle pensionat.
- Definer "tog ud til". - Gik ind i.
- Lukkede nogen dig ind? - Der var ikke låst. Hjælper det?
- Nej, det kaldes indbrud. - Ups.
Hvordan fandt du det?
Pensionatet lå jo på Elm Road i Elm Ridge.
- Hvad laver du, Rya? - Jeg fandt hans mor.
Hvad?
Han hedder Danny Sullivan. Her er hendes adresse.
Og jeg fandt den her i pejsen.
Kan du kende... hende her?
Det er pigen fra Rockefeller Center, hvis beskrivelsen passer.
Tror du... Tror du, det er alle hans ofre?
Måske.
Men ikke... ham her.
Tegnestilen er rodet.
Og billedet går igen i bogen mange steder.
Og hvem er det?
- Det er Big Ben. Tårnet bag ham. - Ja.
- Brillerne er magen til dem, jeg fandt. - Du stjal dem vel ikke?
Måske er det Jack.
Jack? Jack!
Ham, der bad ham tie om sit navn?
- Og kaldte det formålsløst. - Ja. Så... Tror du, han er medskyldig?
Du sagde, at Dannys ordvalg og talemønster var anderledes under første afhøring.
- Ja. - Okay. Havde han britisk accent?
Ikke gennemført. Men ja, nogle gange, nu du siger det.
Hvad nu, hvis...
...Danny er Jack?
Hvabehar?
Hvad, hvis Danny har en personlighedsspaltning?
Helt ærligt.
Du havde ret angående Danny. Der er noget ved ham, der har grebet mig.
Hans affekt var ustabil og flydende.
Kald det klinisk intuition eller en fornemmelse, men noget er galt.
Hvad nu, hvis Danny har en anden personlighed ved navn Jack?
- En, der gør ting for ham. - Gør ting? Slår folk ihjel?
Undskyld. Slår mange ihjel?
Måske er han ikke klar over det, når han er Jack. Han tror, det er en anden.
- Du mener det. - Hvis jeg har ret, er Danny uskyldig.
- Hvordan fungerer det? - Den anden personlighed er kriminel.
Held og lykke i retten.
- Okay. - Eller...
- ...med fastansættelsen. - Det vil bekræfte lidelsen, ja.
- Du får et stort legat. - Og hjælper mange mennesker.
Okay, hør her. Lad os sige...
Lad os sige, han har den der personlighedsspaltning.
Hvad så?
Den første, du skal overbevise om det, er ham selv.
Hvis han ikke ved det og får det at vide, før han er klar,
bryder han sammen. Så han skal først have tillid til nogen.
Tillid?
Er det så enkelt?
Nej. Men også ja.
- Og den nogen skal være dig? - Det skal være mig.
Og hvordan vil du gøre det?
Du giver mig navnet på hans forsvarer, og så forsøger jeg at tale med Jack.
TRE UGER EFTER ROCKEFELLER CENTER
RETSHJÆLP
- Stan Camisa? - Nej, ikke i dag. Listen er fuld.
Danny Sullivan fra Rockefeller Center-skyderiet.
- Hvad med ham? - Mit navn er Rya Goodwin. Jeg er psykolog.
Kriminalbetjent Doyle har hyret mig,
og jeg tror, din klient har en sjælden psykisk lidelse.
- Ja, han er bindegal. - Altså...
- Den slags ord hjælper ikke. - Beklager.
Min faglige mening om Danny er, at han lider af personlighedsspaltning.
Vent.
- Ligesom Sally Field? - I Sybil?
- Ja, hun spiller en med samme lidelse. - Er det for sjov?
En spøg?
Vil du have en?
Din klient er syg og skal indlægges, ikke sættes i fængsel.
- Hvad skal jeg gøre? - Du er hans forsvarer.
- Samme spørgsmål. - Dit job er vel at hjælpe ham?
Mit job er at handle i klientens bedste interesse.
Når der er vidner til forbrydelsen, er det bedst at erklære sig skyldig.
- Kan du ikke sige, han er syg? - De fængsler kræftsyge.
Tror du, han slipper på grund af sjove stemmer?
Ja, jeg læste hans sag. Det er jo mit job.
- Ved du, hvad lidelsen skyldes? - Tegneserier måske.
Personlighedsspaltning skyldes næsten udelukkende
ekstremt, ofte vedvarende, seksuelt misbrug i barndommen.
Jeg har mødt ham. Uanset hvad holder han ikke fem minutter i et fængsel.
Hvis han overhovedet overlever Rikers.
Måske finder jeg ud af, han er syg. Måske får jeg bare en tåreperser.
Men jeg er nødt til at tale med ham. Bare et par møder. Det kan du sørge for.
Du kan også bare lade mig gå igen.
Så får du meget snart drengens blod på dine hænder.
Det kan du dryppe på din æggesalat.
Wow.
- Er du gift? - Skilt.
Okay. Hvis du gør mit liv bare en lille smule sværere, er det slut.
Høringen er om en måned.
Kopimaskinen står nede bagved.
FIRE UGER EFTER ROCKEFELLER CENTER
Tak.
Tag håndjernene af.
Goddag.
Vil du sidde ned?
Jeg har tøj med til dig.
Frisk luft.
Det er nogle dage siden, jeg har fået frisk luft.
Hvordan har du det i dag?
Udmærket.
Men du er vist ikke den slags læge.
Er du, doktor? Vis mig en tilregnelig mand, og jeg skal helbrede ham.
- Carl Jung. - Han tiltaler mig mere end Freud.
Jeg bemærkede ikke din accent sidst.
- Er du fra England? - Jeg ser mig selv som verdensborger.
Jeg håbede at forstå sagen lidt bedre. Biografiske detaljer. Familiens historie.
Finder du det ikke kedeligt at høre om folks barndom?
Det gør jeg. Ja, undskyld.
Helt i orden. Det kan måske hjælpe forsvareren.
Og sætte skyderiet ind i en kontekst.
De to er jo bare tåbelige børn. Og ingen kom alvorligt til skade.
De to? Du er tydeligvis meget intelligent,
så jeg går ud fra, at du ønskede, jeg fangede den formulering.
Du er ikke Danny.
Tror du ikke, vi burde bytte plads, doktor?
Hvordan skal jeg sige det? Du lyder temmelig vanvittig.
Jack?
Til tjeneste.
- Hvor er Danny? - Han er her.
Han sover, men han er her.
Og før du prøver at overbevise mig om, at det her er en psykisk lidelse,
så lad mig forsikre dig om, at jeg er meget virkelig.
- Hvordan er det muligt? - Forstår du kvantefysisk sammenfiltring?
- Nej. - En ny teori inden for partikelfysik.
Ifølge den er adskillelse ikke det, vi tror, det er.
To partikler kan have fælles karakteregenskaber
uden at være på samme punkt i rum-tid.
Jeg går ikke ud fra, du er ekspert i fysik.
Nej.
Men jeg ved, at Danny har brug for hjælp. Og jeg vil hjælpe ham.
Og hvis jeg kan det, tror jeg, jeg kan få ham ud herfra.
- Meget nyttigt. - Men jeg må tale med ham.
Det tjener næppe noget formål.
Hvorfor ikke? Danny har problemer, Jack. Han har hårdt brug for hjælp.
Tilgiv min ubeskedenhed,
men det er det, man har skytsengle til.
- Jeg skal overveje det. - Jack. Jack?
- Tak for tøjet. - Vi har stadig tid.
Du gør ikke Danny en tjeneste.
Vagt! Du ved vel, at disse møder er frivillige.
På gensyn.
- Hej. - Hej. Er der sket noget?
Nej nej, undskyld tidspunktet. Jeg har noget, du skal se.
Rya, jeg...
Jeg mente, du var på rette vej med Sullivan.
Han sagde til dig, at du aldrig ville finde pigen.
Det må man sige.
Når du har set det, så ring til mig.
FEM UGER EFTER ROCKEFELLER CENTER
Tak, fordi du ville mødes igen.
- Jeg var i nærheden. - Jeg vil gerne tale med Danny.
Det siger du jo.
Hvad er det egentlig, du er så desperat efter at tale om?
Du foretrækker Jung frem for Freud.
Ifølge Jung kan man ikke leve uden at forstå sin skygge.
Jeg har selv læst om det.
Folk, der deler krop, kan have et stærkt overlevelsesinstinkt.
Nærmest en sjette sans om andre.
Se på mig. Se på mig og fortæl mig, om du tror...
...jeg vil gøre Danny fortræd.
Du er en smule egoistisk.
En smule fortabt.
Men nej.
Faktisk tværtimod.
Du er hans skytsengel?
Han må forstå sin egen fortid.
Det er den bedste forberedelse på retssagen.
Det er sådan, jeg kan få ham og dig ud herfra.
Vi to vil det samme. Vi vil hjælpe Danny. Men jeg er nødt til at tale med ham.
Okay.
Men vær blid.
Han kender ikke noget til os.
Os?
Hvor mange er I, Jack?
Hvor er jeg?
- Danny? - Hvem er du?
Jeg vil gerne gå nu.
Danny, du er i arresten. Rikers Island.
Og jeg hedder Rya.
Og jeg vil hjælpe dig.
Okay?
Ved du, hvorfor du er her, Danny?
- Ja, på grund af det med Ariana. - Det er godt.
Jeg har nogle huller.
Det sker nogle gange, men ikke sådan her. Det her er anderledes.
Det er okay.
Vi behøver ikke tale lige nu.
Vi kan bare sidde her.
Er det okay?
Og måske...
...lige trække vejret.
Er du sulten?
- Hvad? - Vil du have noget at spise?
Godt.
Hvor længe boede du der?
Et par år.
Kan du have gjort ting, du ikke kan huske?
Hvad skriver du?
Fortsæt. Du talte om Ariana.
Tak.
- Var Rockefeller Center hendes idé? - Hvorfor spørger du om det?
Er du villig til at tage skylden?
- Min stedfar syntes, jeg var til besvær. - Hvorfor? Hvad gjorde du?
Nu spørger jeg igen. Skal vi ikke snart tale om Adam?
Hvad er det, du ikke siger? Hvad skete der med Yitzhak?
- Hvor er de? Du overfaldt en. - Nej, det var Jonny.
Jeg har ikke skudt nogen.
Hvorfor London?
En israeler. En pige fra USA. En brite. Og din far.
- De er sammen om det. - Kan du have nået en grænse?
Jeg går nu.
Han skal høre sandheden.
ELLEVE UGER EFTER ROCKEFELLER CENTER
Jeg har købt æg, så der er noget til morgenmad.
- Seriøst? - Ja, jeg er næsten 40.
Er gamle da ikke alkoholikere?
Det er meget fornærmende.
Nå, hvor er Ezra?
Pis. Jeg lovede at læse for ham.
Hvad er det der? Du glemmer din egen søn.
Det der er en patient.
En dreng.
Nogen har gjort ham fortræd, og jeg skal have ham til at tale om det.
- Måske lidt mere opmærksomhed hjemme... - Mor.
Hvad var han ude for?
Jeg forstår godt, han ikke vil tale om det.
Brug skildpadden.
- Hvad? - Skildpadden.
Som barn kunne du ikke tale om dine følelser.
Jeg kan godt se ironien i det.
Så spurgte din far: "Hvordan har skildpadden det?"
Bamsen, han gav dig. Kan du ikke huske den?
Nej.
Du sagde, at skildpadden var vred eller ked af det.
- Marvin. - Mortimer.
Din far var ikke kun slem. Men mest.
Nej. Ikke kun slem.
Marty.
- Mortimer. - Så siger vi det.
Han er en skildpadde.
- Gå op og læs for ham. - Okay.
- Mor! - Jeg kommer nu, skat.
Danny, Jeg synes, vi skal gå længere tilbage.
Hvad med, at vi...
Lad os tale om...
...dig, da du var lille?
- Om hvad? - Kan du fortælle mig om nogle rare ting?
Lad os begynde med Adam. I var tvillinger, ikke?
Som ærtehalm, sagde min mor altid.
Så fortæl om Adam.
- Hvad vil du vide? - Har du et lykkeligt minde?
Vi gik i folkeskolen. Min bror og jeg.
Det var sidst på sommeren. Omkring skolestart...
Adam forsvarede mig altid.
Jeg savner ham.
Men... hvad skete der med ham?
Vil du fortælle det?
Jeg vil ikke... Jeg...
Det er okay.
Jeg har en teori.
Gjorde han noget for dig? Noget meget svært?
Som kun en bror ville gøre.
Var det noget med Marlin?
Danny...
Det er meget vigtigt, at du prøver at fortælle mig det.
Vi kan stoppe, når du vil.
Men det er vigtigt, at du prøver.
Okay.
Vi sad i bilen.
Jeg sad foran.
Adam bagi.
Vi vidste ikke, hvor vi kørte hen.
Marlin ejede en lade.
Der tog vi hen.
Men han tog kun Adam med ind.
HVIS DU ELLER EN, DU KENDER, HAR BRUG FOR HJÆLP, SÅ GÅ IND PÅ APPLE.COM/HERETOHELP
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve