Mami?
Bolí mě bříško.
Mami?
- Kolik je hodin? - Já nechci do školy.
A sakra.
Sakra.
Ezro, běž.
Musíš se oblíct a nasnídat, než přijde babička. Máma má výuku.
Sakra.
Nejseš oblečenej?
- Co to jíš? - Ahoj.
Dobré ráno.
V metru to dneska bylo neuvěřitelný. Kam všichni jedou?
Ahoj. Co se děje?
Proč není oblečenej?
Co to jí?
- Bolí mě bříško. - Zlatíčko.
Nech toho, mami. Musí se převlíct.
- Musí do školy. Je to jen v hlavě. - Bolí.
- Má dobrý důvod. - Dneska s tím nezačínej.
- Takhle se mnou nemluv. - Já tam nechci!
Krucinál, Ezro!
Co blázníš?
Kdo si myslíš, že seš?
Já chci tátu.
Neboj. Babička je tady, zlatíčko.
Běž do práce.
- Nic se neděje, miláčku. Je to dobré. - Dobře.
To nic. Je tu babička.
- Musí do školy. - Zavezu ho tam. Tak už běž.
Zlatíčko. Pomazlíš se se mnou?
TÝDEN PO ROCKEFELLEROVĚ CENTRU
Goodwinová!
Hughsi. Nevšimla jsem si tě.
Mám pocit, že se mi vyhýbáš, co jsme nepodpořili tvůj grant.
Jsi skvělá učitelka. Jestli si někdo zaslouží definitivu...
Někdo? Myslíš nějaká žena?
Tak jsem to nemyslel, ale naše univerzita je de facto pro muže...
Ženy nemůžou učit muže? Jsem si jistá, že to právě děláme.
Pravda, ale v tomto případě jsi pozadu.
Anorexie už v diagnostickém manuálu je.
Jedna její forma.
- To už jsme probírali. - Anorexie není jen jedna porucha.
Bulimie je taky specifické onemocnění...
Vím, jak jsi zapálená,
ale o grant požádal i Sam Wilkes, přestože jde moc do detailů, ale on má...
- Varlata. - Odsloužený roky.
Moc mě to mrzí, Ryo, ale jestli má katedra tvůj grant podpořit,
musíš si najít něco jiného. Jo?
Přijdeme oba pozdě na výuku.
Trauma se nejvíc blíží cestování v čase.
Traumatický zážitek se nám zapíše do mysli.
Nesmazatelným inkoustem.
Ale na rozdíl od inkoustu trauma nevybledne.
Když ho nějaká událost, vjem nebo vzpomínka aktivuje,
přenese to trpícího člověka zpět do chvíle, kdy psychickou újmu utrpěl.
Představte si vojenského zdravotníka ve vyvražděné vesnici.
Všude kolem křičí osiřelé děti a páchnou tam hořící těla.
Je to zdrcující zkušenost.
Potřebuje utéct, ale nemůže, protože má svůj úkol.
Tento rozpor způsobí odtržení od reality.
Ale psychický útěk má svou daň.
Vzpomínky zůstanou, jako hniloba pod kůrou stromu.
Náš zdravotník se vrátí domů.
Snaží se na tu vesnici nemyslet a vede normální život.
Jednou se zúčastní grilování u souseda.
Ale hlasy hrajících si dětí teď znějí jako smrtelné výkřiky.
Maso na grilu je k nerozeznání od hořících těl.
Nemůže tam zůstat.
To trauma mu to grilování změnilo v očistec.
A s postupem času
takto naruší všechny jeho zážitky, až se jeho život stane nesnesitelným.
Většina lidí trpících traumatem znovu prožívá události, které nevidíme.
To, co my nazveme poruchou, je pro ně jen logická forma úniku hrůzám.
Řeknu to bez obalu.
Byli by blázni, kdyby nebyli blázni.
Děkuju. Uvidíme se za týden.
Forenzní psychologie je vedle, detektive. To je něco pro tebe.
Říká se, že jsi to nejlepší, co může univerzita nabídnout.
Tak jsem chtěl na vlastní oči zjistit, o co kráčí.
Matty, to mi lichotíš. Bylo to s tebou fajn.
Ale myslela jsem to vážně. Rozvádím se.
- Nechci vážný vztah. - Klídek. Proto tu nejsem.
Věř mi, že odmítnutí snesu. I když děláš hroznou chybu.
No, chyby jsou moje specialita.
Chtěl jsem ti jenom dát tohle.
Zatkli jsme jednoho kluka. Několikrát se pokusil o vraždu.
Možná by tě to mohlo zajímat.
Proto jsi tady?
Jo. Proč?
Myslíš, že tě chci jenom znovu dostat do postele?
Jo, to si myslím.
No dobře, no.
Ale potřebuješ pořádnýho magora pro tu případovou studii,
- jinak přijdeš o místo. - Tohle jsi slyšel?
Nesoustředil jsem se.
Hele, máme opravdovýho psychouše.
NA MOTIVY ROMÁNU 24 OSOBNOSTÍ BILLYHO MILLIGANA
PŘEPLNĚNÝ POKOJ
Střílelo se, všude byly střepy, jednoho chlapa postřelili.
Jedna paní to schytala do nohy. Ten kluk o fous unikl obvinění z vraždy.
O tom jsem četla. Myslela jsem, že utekl.
Tak jsme ho dopadli.
- Nemá záznam. - Nedohledali jsme otisky.
- A nechce říct příjmení. - Že to je k ničemu.
Že to ničemu nepomůže. Chápeš to?
Zveřejnili jsme takovou rozmazanou fotku. Někdo ho viděl na letišti.
Jel taxíkem do jednoho zpustlého penzionu na severu.
Na Elm Road v Elm Ridgi. To nevymyslíte.
A všechny účty prý platil nějaký Izraelec.
Vždycky v hotovosti. A po něm se slehla zem.
A co ta holka, Ariana? Hezké jméno.
Vypařila se.
Podle mě ji oddělal. A svého bytného taky.
- Víme, že je agresivní. - Jak to?
Musíš ho vidět. Uvidíš.
Je divnej, to jo. Ale třeba je jenom na drogách.
- Ne, něco mu kouká z očí. - Kdo je tu blázen?
Myslím to, jak mluvil u výslechu. Jeho dikci.
- Volbu slov. - Volbu slov?
Vy musíte být v posteli hotová dračice.
Hele, jde tam, kde získá nejvíc pozornosti.
Mění způsob mluvy. Neprojevuje lítost.
Přesně jako psychopat.
Tady si někdo přečetl knížku o sériových vrazích.
Tak co myslíš? Je to vrah?
Není to tak prosté.
Nechápu několik klíčových okolností a povaha toho činu neodpovídá jeho...
Nebo „činů“.
V tom domě se našla krev, stopy po rvačce
- a prostřelené sklo. - To nic nedokazuje.
Co když ho máme? Sériového vraha?
Řekl vám, proč střílel u Rockefellerova centra?
Prý chtěli někoho postrašit.
- Koho? - To neřekne. Prý by to ničemu nepomohlo.
Tak co myslíš? Tohle je tvoje práce, paní profesorko.
- Podívám se. - Jo?
Proč ne?
- Dobrý? - Jo.
Dobře.
Jak je, zlato?
Ahoj, Danny. Doktorka Goodwinová. Můžeš mi říkat Ryo.
Čemu vděčím za takovou návštěvu?
Narovnej se.
Ruce.
Tak. Hej, v klidu.
Budu hned za dveřma.
Jak jsi na tom?
Co tady dneska děláme?
- Na co pouta? Nesnáším je. - Víš, proč tu jsi?
Vy to víte?
Začneme něčím jednodušším.
Řekneš mi svoje přímení?
Nic z tohohle Jack asi na mysli neměl.
Kdo je Jack?
Vzdávám se. Kdo je Jack?
Když si se mnou promluvíš, možná ti pomůžu.
Vy mě odtud můžete dostat? Být zavřenej se mi nelíbí.
To chápu.
Stejně sem nepatřím. Střílela Ariana.
Ariana?
A kde je? Policie ji nemůže najít.
Ani ji nenajdou.
Jak to?
Začíná mi připadat, že mi pomoct nechcete.
Jak bych ti mohla pomoct?
Dostaňte mě ven.
Můžu vám říct tajemství?
Jistě.
Dostanu se ven sám.
Matty!
- To byl vtip! - Ty vole.
- Sakra. Dobrý. - Co to má znamenat?
Tak. Ruce za záda, mladej.
Nejseš trochu drsnej, Franku?
Paní doktorko. Moc mě těšilo.
Uvidíme se.
Běž. Mlč.
Jdeme.
Mrzí mě to. Asi byly rozbitý.
Jenom jsem se lekla.
U výslechu takovej vůbec nebyl.
Říkal něco o nějakým Jackovi.
Jo, i u výslechu. „Jack říkal, že je čas přijmout následky.“
Když se ho na něj zeptám, zmlkne.
- Přesně. - Jo.
Hraje to na nás. To oni umí, ne?
Každopádně má charisma.
To může být známka psychózy.
Je nevyzpytatelný. Trochu děsivý.
Ale možná má Frank pravdu.
Ne. Bože. To slyšet nechci.
Třeba potřebuje jenom vystřízlivět. Dej mu pár dní.
Pak bude jasnější, co je zač.
Není to nic pro tebe?
Matty, děkuju, že mi chceš pomoct.
Takže bys šla na večeři?
- Ne. - Dobře.
Kdyby sis to rozmyslela... To s tím klukem.
Jo.
- Díky, Matty. Uvidíme se. - Jo, jasně.
Promiň.
Dvě a půl hodiny nejsou menší zpoždění.
Vždyť říkám promiň.
Mně to je jedno.
Ale jemu by se hodil nějaký řád. Nezdá se ti?
Mohli byste jíst společně.
Je to studený.
- Podala bys mi víno... - Víno nepotřebuješ.
Je to dobrý.
Mluvil s tátou.
- Sakra, mami, dneska není na řadě. - Takhle se mnou nemluv.
Tys tu nebyla. Chtěl s ním mluvit, tak jsem ho nechala.
Musím to zvládnout bez něj.
Tak tady buď, Ryo.
Chápu, že se zlobí.
Fakt.
Ale nechce se mnou mluvit. Nedá mi pusu na dobrou noc.
Spával mezi náma v naší posteli.
Když ho slyším plakat a jdu za ním, on ke mně ani nechce jít.
Tak co mám dělat?
To, co my všichni.
A to je?
Milovat, ať je to jakkoli těžké.
Máš snad na výběr?
Cvokař jsi měla být ty.
Já vím.
- Díky. - Díky.
Co ta definitiva?
Prý ti zamítli grant.
Proč s Martinem řešíš můj grant?
- Vedl jsem katedru. Jsme v kontaktu. - Bože, Gregu.
Ryo, poslouchej.
Jsi špičková terapeutka.
Jedna z nejlepších, a to jich znám dost.
Ale ta posedlost neobvyklými případy ti tu kariéru zlikviduje.
Nemusíš pokaždé stanovit novou diagnózu.
Nepoučuj mě, už nejsme ve škole, Gregu.
Věnuj se něčemu běžnému. Zaměř se na modifikaci chování.
- Cože? - Nebo na teorii učení. V tom jsou peníze.
- Řeknu Martinovi. - Jen přes moji mrtvolu.
Nenapadlo tě, že ta potřeba se odlišit pojmenováváním extrémních případů
- pramení z tvé vlastní nejistoty... - To...
...spíš než z upřímné touhy těm pacientům pomoct?
Není možné obojí? Ty snad nechceš uznání za odvedenou práci?
Nebo je osvícený vlastní zájem výsada chlapů?
Čteš až moc ženských časopisů.
To znamená, že mi nechceš říct, že mám pravdu.
S ředkvičkou je to lepší.
Klidně budeš citovat lékařský časopis starý 20 let,
ale nepamatuješ si, že mám alergii?
Nemít rád a mít alergii není totéž.
Ještě jednou?
Martini pro mě a vodku s tonikem, limetkou a dvěma třešničkami.
Něco si pamatuju.
Nevolej mu, prosím, když nejsi na řadě.
On zavolal mně. Teda tvoje máma mi ho dala k telefonu.
Ale teď má jenom mě
a musí se s tím vyrovnat, i když mám chyby.
- Teď nezníš jako terapeutka. - Však jsem jeho máma.
A pokud jde o chyby, těch tvých jsme si užili až až.
Víš, Ryo, s tebou je to těžké.
Jsi tak nevyzpytatelná. V tolika ohledech.
Člověk nikdy neví, co bude.
Sakra.
DVA TÝDNY PO ROCKEFELLEROVĚ CENTRU
Co když budu mít případ, kde diagnózu prokážu?
Proč hledáš ty nejméně známé poruchy?
Proboha, Martine! O to přece jde. Protože jsou neznámé.
Nikdo jim nepomůže. To, co prožívají, údajně není skutečné
a na jejich pocitech nezáleží, protože pro ně v manuálu není diagnóza.
Není co dokazovat.
DUŠEVNÍ PORUCHY
Nepovyšuj se, prosím. Synovi budu ještě aspoň 15 let platit školy.
Definitivu potřebuju.
Oba víme, že ji nedostanu, pokud nepublikuju další článek.
Když tu diagnózu prokážu, podpoří katedra ten grant?
Když tu diagnózu potvrdíš, tak ano, ten grant podpořím.
Klidně i věnování křesla s tvým jménem.
BULIMIA NERVOSA - NÁVRH VÝZKUMU
Posloucháte rádio WABC, 770 AM.
Přinášíme vám zprávu z Bílého domu.
Je přece jasné, že uděláme vše pro to, abychom snížili naši zranitelnost.
Musíme se připravit na nejhorší.
Musíme zajistit rychlou a spravedlivou distribuci benzínu.
Pro případ nouze.
Haló?
V POLEDNE V CAMDENU! JACK
3 PIVA 3 SKOTSKÉ
Nevíte, kde je Danny?
Vy ho znáte?
Je to můj syn.
Děje se něco?
Něco se mu stalo?
Můžeme si někde promluvit?
- Jo, to je on. - Co dělá ve vězení?
Danny měl dvojče?
To je Adam.
Je pryč už dlouho.
Co se mu stalo?
Vy jste teda psycholožka?
- Chcete mu pomoct? - Ráda bych.
Sedneme si venku.
Děkuju.
Už před tím, co se stalo s Adamem,
byl hodně citlivý.
Vyhodili ho ze školy.
Proč?
Za užívání drog a rvačky. Dělal obojí.
Byl odjakživa hrozně chytrý.
Ten kluk byl hotový filuta.
A ta představivost.
Ale holt to nedopadlo nejlíp.
Se mnou a muži.
To je celé.
Můžu se zeptat, proč potom bydlel tam přes ulici?
Nerozuměli si s mým manželem.
Ale manžel si nerozumí v podstatě s nikým.
Tak se tam před pár lety odstěhoval.
Říkala jsem si, že to ničemu neuškodí.
Mohla jsem na něj dohlížet.
A jednoho dne prostě zmizel.
Ale pokus o vraždu?
To by můj Danny neudělal.
Víte, kdo tam s ním bydlel?
Nevím, kdo trvale.
Bývala tam nějaká holka. Různí lidi.
Takže půjde do vězení?
Doufám, že ne.
Říkáte, že byl citlivý.
Řekla byste, že byl náladový?
Měl deprese? Byl vznětlivý?
Nezhoršila se jeho náladovost v době, kdy se stalo to s Adamem?
Jak říkám. Byl odmalička jiný.
- Na tom není nic špatného. - Ne, to není.
Chci se na něco zeptat.
Je to těžká otázka, ale mohla bych mu potom líp pomoct.
Stalo se Dannymu někdy něco, když byl malý?
Co máte na mysli?
Říkala jste, že nemáte štěstí na muže.
- Jak jste to myslela? - Takže jsem to posrala já?
- Ne, tak to nemyslím. - Co říkal, že se stalo?
Nic.
Jenom se ho snažím líp pochopit.
Nevím, co kdo dělá.
Vy to víte? Co dělají všichni vaši pacienti?
- Ne. - Lidi dělají i to,
co byste do nich neřekla.
Candy...
Půjdu. Přijdu pozdě do práce, do nemocnice.
Řekněte mu, že ho navštívím.
- Ještě nejsem jeho doktorka. - Sklenku tu nechte.
Ezro, je deset. Musíš do postele.
- Musím znovu za Dannym. - To nejde.
Odpoledne ho převezou do vězení na Rikers Islandu.
Do té doby k němu návštěvy nesmí.
- Promiň. Nic nenadělám. - Večeře. Bez sexu. Musím s ním mluvit.
Ty mi dáváš zabrat. Tak pojď.
To jsem zase já.
Pamatuješ si mě?
Takovou tvář bych nezapomněl.
Minule jsi zmínil nějakého Jacka.
- A co s ním? - Mohla bych s ním mluvit?
Můžeš mu ode mě předat vzkaz?
Jak?
Jestli jste si nevšimla, jsem pod zámkem.
Říkala jsem si, že možná můžeš.
Řekněme, že můžeš.
Řekněme, že ano.
Hypoteticky.
Jestli můžeš...
Řekni mu, že s ním chci mluvit.
- Jo. - Chci pomoct.
Jasně. Vyřízeno.
- Díky. - Není zač.
Prý mě odvezou na Rikers Island.
Je to tam tak hrozný?
Zas tak ne.
Podle vašeho výrazu je to děs.
Tak díky, že jste se stavila.
Není zač.
Není to rande.
Jo, „přines salámovou pizzu s klobásou,
nahoře mi spí dítě“ nezní zrovna romanticky.
Je tam sýr navíc?
Zajela jsem k tomu domu, kde bydlel.
- Co to znamená? - Byla jsem uvnitř.
Tak tě tam aspoň někdo pustil?
Bylo odemčeno. Stačí?
- Ne. Bylo to vloupání. - Ups.
Jaks ho vůbec našla?
Je to přece na Elm Road v Elm Ridgi.
- Počkej. Co to děláš, Ryo? - Našla jsem jeho mámu.
Prosím?
On se jmenuje Danny Sullivan. To je její adresa.
A v krbu jsem našla tohle.
Poznáváš ji?
To je ta z Rockefellerova centra. Jestli ten popis odpovídá.
Ty myslíš... že to všechno jsou oběti?
Možná.
Ale tenhle ne.
Ta kresba je taková chaotická.
A ten obrázek se v tom albu několikrát opakuje.
A kdo to je?
No, to je Big Ben. Ta věž za ním.
- Jo. - Přesně takové brýle jsem tam našla.
A ty brýle jsi taky ukradla?
Třeba to je Jack.
Jack.
Kvůli němu nechce říct svoje jméno.
- Protože to je k ničemu. - Jo. Takže co?
Myslíš, že to je jeho komplic?
Říkals, že Dannyho dikce a vyjadřování byly při prvním výslechu jiné.
- Jo. - Jo.
Neměl náhodou britský přízvuk?
Celou dobu ne.
Ale chvílemi vlastně jo.
Co když...
je Danny Jack?
Prosím?
Co když má Danny rozdvojenou osobnost?
Ale no tak.
Matty, tys měl ohledně Dannyho pravdu.
Z nějakého důvodu na něj pořád myslím.
Působil labilně a těkavě.
Může to být profesionální intuice nebo tušení, ale něco mi na něm nesedí.
Co když má Danny druhou osobnost jménem Jack?
- Třeba pro něj něco dělá. - Jo? Třeba zabíjí lidi?
Promiň.
Třeba zabíjí hodně lidí?
Třeba neví, co dělá, když je Jack. Nebo si myslí, že to dělá někdo jiný.
- Myslíš to vážně. - Jestli je to tak,
možná je nevinný.
Jak by to bylo možný?
- Zločin spáchala ta druhá osobnost. - Jasně. Hodně štěstí u soudu.
- Fajn. - Nebo...
s tou definitivou.
Tím bych tu diagnózu potvrdila.
A dostala bys tučnej grant.
- A hodně lidem bych pomohla. - No dobře. Hele. Řekněme...
Řekněme, že má tu rozdvojenou osobnost nebo co.
Co s tím?
Museli bychom nejdřív přesvědčit jeho.
A jestli o tom neví a dozví se to dřív, než bude připravenej,
pravděpodobně se sesype.
Takže musí někomu důvěřovat.
Důvěřovat?
To je celý?
Ne. A zároveň ano.
A ten někdo budeš ty?
Ten někdo budu já.
A jak přesně to provedeš?
Řekneš mi jméno jeho právníka
a já si zkusím promluvit s Jackem.
TŘI TÝDNY PO ROCKEFELLEROVĚ CENTRU
ORGANIZACE PRO PRÁVNÍ POMOC
- Dobrý den. Stan Camisa? - Dneska ne. Mám plno.
Jdu kvůli Sullivanovi. Střílel v Rockefellerově centru.
- Co s ním? - Jsem Rya Goodwinová. Psycholožka.
Detektiv Doyle mě žádal o konzultaci
a podle mě váš klient trpí vzácnou duševní poruchou.
Jo. Ten kluk je pošuk.
Víte...
- Takovou nálepkou mu nepomůžete. - Odpusťte.
Dannyho jsem viděla. Jako psycholožka myslím,
že má rozdvojenou osobnost.
Počkejte.
- Jak v tom filmu se Sally Field? - Sybil?
Jo, to je o ženě se stejnou poruchou.
Děláte si srandu?
Je to vtip?
Co je? Dáte si?
Pane Camiso, váš klient je nemocný a musí do nemocnice, ne do vězení.
- A co já s tím? - Jste jeho právník.
No a?
Nemáte svým klientům pomáhat?
Mým úkolem je jednat v zájmu klientů.
A když v obklopení svědků
páchají trestné činy, je v jejich zájmu se přiznat.
- Co říct, že je nemocný? - Zavírají i lidi s rakovinou.
Myslíte, že mu to prominou, protože mění hlas?
Jo, jeho spis jsem viděl.
Přece jen je to moje práce.
Víte, co tu poruchu způsobuje?
Komiksy v novinách?
Příčinou rozdvojené osobnosti je skoro vždy
extrémní, dlouhodobé sexuální zneužívání v dětství.
Viděla jsem ho. Ať si myslíte cokoli,
vím, že v tom vězení nevydrží ani pět minut.
Kdoví, jestli Rikers vůbec přežije.
Buď zjistím, že je nemocný, nebo budete mít dojemný příběh k obhajobě.
Ale potřebuju s ním mluvit.
Vím, že mi můžete zařídit pár setkání.
Nebo mě nechte odejít
a brzo se jednoho rána probudíte s jeho krví na rukou
a můžete si pokapat vaječnej salát.
No teda.
Jste vdaná?
Rozvedená.
Dobře.
Jestli mi jakkoliv znepříjemníte život, končíte.
Jeho slyšení je za měsíc.
Kopírka je vzadu. Bere čtvrťáky.
ČTYŘI TÝDNY PO ROCKEFELLEROVĚ CENTRU
Děkuji.
Pouta mu prosím sundejte.
Ahoj.
Posadíš se?
Nesu ti čisté prádlo.
Čerstvý vzduch.
Na čerstvém vzduchu jsem už pár dní nebyl.
Jak se dnes cítíš?
Velmi dobře.
Ale tento typ doktorky asi nejste.
Nebo snad ano?
Ukažte mi zdravého a já ho vyléčím.
Carl Jung.
Mám ho radši než Freuda.
Toho přízvuku jsem si minule nevšimla.
Ty jsi Brit?
Považuju se za světoobčana.
Chtěla jsem se s tím případem seznámit.
S tvou minulostí. S minulostí tvé rodiny.
Nepřipadá vám to vyptávání se na dětství poněkud nudné?
Mně ano. Bez urážky.
Jistě. Myslela jsem, že by to pomohlo s obhajobou.
Měli bychom kontext k tomu, co se stalo v Midtownu.
No, jsou to jen dvě pošetilé děti.
A nikdo nebyl vážně zraněn, ne?
Dvě? Očividně jsi dost inteligentní,
takže předpokládám, žes chtěl, abych si toho všimla.
Vy nejste Danny, že?
Nevyměnili jsme si náhodou místa, paní doktorko?
Nevím, jak vám to říct, ale zníte jako blázen.
Jack?
K vašim službám.
Kde je Danny?
Je tady.
Spí, ale je tady.
A než mě začnete přesvědčovat, že to je nějaká psychická porucha,
tak vás ujistím, že jsem naprosto skutečný.
Jak je to možné?
Rozumíte kvantovému provázání?
Nevím, o co jde.
Je to nová teorie částicové fyziky.
Tvrdí, že odloučení funguje jinak, než jsme si mysleli.
Jde o to, že dvě částice mohou mít společné vlastnosti,
ačkoli nejsou ve stejném bodě časoprostoru.
Vy zřejmě nebudete odbornice na fyziku.
Ne, to nejsem.
Ale vím, že Danny potřebuje pomoc.
A já mu pomoct chci.
A myslím, že když se mi to podaří, možná ho odtud dostanu.
To by se hodilo.
Potřebuju s ním mluvit.
To by, milá zlatá, bohužel bylo k ničemu.
Jak to?
Danny má průšvih, Jacku. Nutně potřebuje pomoc.
Odpusťte mi tu nestydatost,
ale od toho jsou andělé strážní, nemyslíte?
Vaši žádost zvážím.
Jacku.
- Děkuji za ty šaty. - Ještě máme čas.
Takhle Dannymu nepomůžete.
Strážný.
Víte, že za vámi chodím dobrovolně?
Zatím na shledanou.
- Ahoj. - Ahoj. Dobrý?
Jo. Promiň, že zvoním tak pozdě, ale mám něco, co musíš vidět.
Ryo, já...
Myslel jsem, že na to s tím klukem jdeš dobře.
Víš, jak ti řekl, že tu holku nikdy nenajdeš?
Tak to je jistý.
Tak jo.
Až si to pustíš, tak zavolej.
PĚT TÝDNŮ PO ROCKEFELLEROVĚ CENTRU
Děkuji, že jste se se mnou znovu sešel.
- Byl jsem poblíž. - Chtěla bych mluvit s Dannym.
To jste říkala.
O čem přesně s ním chcete tak naléhavě mluvit?
Vy máte radši Junga než Freuda.
Jung by řekl, že člověk musí pochopit svůj stín.
Taky jsem si něco načetla.
Lidé, kteří sdílejí jedno tělo, můžou mít silný pud sebezáchovy.
Skoro takový šestý smysl.
Koukněte se na mě.
Vážně, a řekněte mi, jestli si myslíte...
že chci Dannymu ublížit.
Jste trochu sobecká.
A trochu bezmocná.
Ale ne.
Vlastně bych řekl přesný opak.
Vy jste jeho anděl strážný?
Musí pochopit svou minulost.
Tím ho nejlíp připravím na soud.
Je to nejlepší způsob, jak ho odtud dostat. Vás oba.
My dva chceme totéž. Pomoct Dannymu.
Proto si s ním ale musím promluvit.
Dobře.
Buďte laskavá, prosím.
On o nás tak úplně neví.
O vás?
Kolik vás je, Jacku?
Kde to jsem?
Danny?
Kdo jste?
Chci odejít.
Danny, jsi ve vězení. Na Rikers Islandu.
Já jsem Rya.
A chci ti pomoct.
Ano? Jsem...
Víš, proč tu jsi, Danny?
Ano. Kvůli tomu s Arianou.
Dobře.
Mívám výpadky paměti.
Občas se mi to stává, ale ne takhle.
Je to jiný.
Nic se neděje.
Nemusíme si teď povídat.
Můžeme tu jen tak sedět.
To by šlo?
A třeba...
se párkrát nadechnout.
Nemáš hlad?
Cože?
Chceš něco k snědku?
Dobře.
SPRÁVA VĚZNIC NEW YORK RIKERS ISLAND
Jak dlouho jsi tam bydlel?
Pár let.
Je možné, že jsi dělal něco, co už si nepamatuješ?
- Co si to píšete? - Pokračuj, prosím. Mluvil jsi o Arianě.
Děkuju.
Ta střelba byla její nápad, ne?
Proč se pořád ptáte?
Danny, ty to vážně chceš vzít na sebe?
Otčím se mnou měl problém.
Jak to? Co jsi prováděl?
Zeptám se znovu. Neměl bys mi teď říct, co se stalo Adamovi?
Co mi zatajuješ?
A co Jicchak? Co tajíš sám před sebou?
Kde jsou? Někoho jsi napadl...
Ne, to Jonny.
- ...kvůli zbrani. - Nikdo neumřel.
- Londýn? - Jistě.
Izraelský emigrant. Američanka. Britský podnikatel. A tvůj otec.
- Jedou v tom spolu. - Nebyla to poslední kapka?
Končím.
Měl by se dozvědět pravdu.
JEDENÁCT TÝDNŮ PO ROCKEFELLEROVĚ CENTRU
Koupila jsem vajíčka, aby tu ráno bylo aspoň něco.
- Jako fakt? - Víš, že mi je skoro 40, mami?
Staří lidi nejsou alkoholici?
To je pěkně urážlivý.
Tak kdepak je Ezra?
Sakra. Měla jsem mu jít nahoru číst.
Co je tady tohle?
Nevěnuješ se vlastnímu synovi.
Tady tohle je pacient.
Mladej kluk.
Někdo mu moc ublížil a já ho musím přimět, aby o tom začal mluvit.
- Mohla bys projevovat zájem doma a ne... - Mami.
Co se mu stalo?
Jestli je to tak, taky bych o tom nemluvila.
Tak použij želvičku.
- Prosím? - Želvičku.
Jako malá jsi neuměla mluvit o svých pocitech.
To je paradox, že?
Táta se tě ptal, jak se má želvička.
Ta plyšová, co ti dal. Nepamatuješ si?
Ne.
Říkalas, že se želvička zlobí nebo že je smutná.
- Marvin. - Mortimer.
Táta nebyl hroznej pořád. Jen většinou.
Ne. Pořád hroznej nebyl.
Marty.
- Mortimer. - To máš jedno.
Byla to želvička.
Běž mu číst.
Tak jo.
- Mami. - Už jdu, broučku.
Danny, co kdybychom se vrátili dál do minulosti?
Můžeme...
Můžeme si popovídat...
o tobě, když jsi byl malý.
O čem přesně?
O období, kdy jste byli šťastní.
Začni třeba u Adama.
Byli jste dvojčata, že?
Podle mámy jsme byli nerozluční.
Tak mi o něm pověz.
- A co chcete slyšet? - Máš nějakou hezkou vzpomínku?
Byli jsme s bráchou na základce.
Byl konec léta. Brzo měla zase začít škola.
Adam mě vždycky ochraňoval.
Fakt mi chybí.
No a co se mu stalo?
Mohl bys mi to říct?
Já nechci...
To nevadí.
Mám nějaké tušení.
Udělal pro tebe něco?
Něco hodně těžkého?
Něco, co by udělal jen bratr.
Souviselo to s Marlinem?
Danny...
Je moc důležité, abys mi to zkusil říct.
Můžeme kdykoliv přestat.
Ale je důležité, abys to zkusil.
Dobře.
Seděli jsme v autě.
Já vepředu.
Adam vzadu.
Netušili jsme, kam jedeme.
Marlin měl stodolu.
A vozil nás tam.
Ale dovnitř bral jenom Adama.
POTŘEBUJETE-LI VY NEBO VAŠI BLÍZCÍ POMOC, NAVŠTIVTE APPLE.COM/HERETOHELP
Překlad titulků: Kristina Himmerová