Можна?
Є хтось?
У НАС МОЛОКО СКІНЧИЛОСЯ! - А
Агов!
А + Дж
КЕМДЕН-ХАЙ-СТРІТ, ОПІВДНІ! ДЖЕК
Є хтось?
Повернімося до Аріани. Це вона роздобула вам зброю?
Ні, я сам.
-Не Аріана? -Ні.
-А це суттєво? -Може, й так.
Навіщо?
-Навіщо я дістав зброю? -Так.
Її треба було рятувати.
Вам необхідно було її врятувати? А вам не здається, що це парадокс?
Чому це парадокс?
Іноді людям необхідно допомагати. Ви ж напевно це розумієте.
Проте склалося все не так.
Вона підстрелила двох людей, і тепер ви тут. Зовсім сам.
НАВІЯНО РОМАНОМ «ТАЄМНИЧА ІСТОРІЯ БІЛЛІ МІЛЛІҐАНА»
ДЕНІЕЛА КІЗА
ПЕРЕПОВНЕНА КІМНАТА
Хто-небудь! Є хтось?
Денні!
Ден, відчиняй. Виходь.
Він крикливий.
Хочеш залишитися?
-Відчиняй уже двері. -Сам розбирайся.
Денні. Денні!
Нахера ти туди заперся? І що в тебе з лицем?
-Мамо, зі мною все добре. -Вимітайся з цього будинку.
Матір до смерті перелякав, коли не прийшов.
Синку, йди додому.
-Ден. Ходімо. Негайно. Іди. -Денні.
Ворушися.
Хлопець залишиться тут.
-Що це за херня? -Геть з моєї ділянки.
Я двічі не повторюю.
Що він меле?
-Денні, синку… -Замовкни. Я розберуся.
Не розмовляй так з жінкою. Ти тиран. Усі тирани – боягузи.
Він хоче бути тут.
Злізе з шиї. Баба з воза – кобилі легше. Ходім.
Кенді, ходімо.
-Синку? -Усе добре.
Вони кльові. У мене все добре.
Кенді, ходімо вже.
Чесне слово, я тут у безпеці.
Чому ви там лишилися після бійки з Біллом?
Я не знав, що робити.
Додому піти не міг.
Чому?
Для вітчима я був проблемою.
У нас з ним усе йшло до сутички.
Що між вами сталося? Чого ви не розказуєте?
Настала пора мені вибиратися з дому. От і все.
Ясно.
З'явився Іцхак. Коли ви найбільше його потребували.
Так, наче він чекав на вас. Цікава випадковість.
Я думав, що пощастило.
Вам коли-небудь щастило?
Ні. Насправді ні.
Іцхак мав правила.
Вчасно плати за житло. Ходи до школи або вчися вдома.
У будинку – ніяких гулянок і сексу.
І ніяких наркотиків.
Виконуй домашній порядок, і будеш у безпеці.
«Розпорядок».
Що кажеш?
У нас кажуть «розпорядок».
Розпорядок.
У вас там смішно було.
Ага, луснути можна.
Твій тато?
Вітчим.
У мене теж один був. Іцхак приніс тобі підручники.
Як швидко.
Отож.
А як ти тут опинилася?
Ти будеш засипати мене питаннями?
Мабуть, так. Ну?
Я знімаю тут кімнату.
Він мене виручив з халепи. Як і тебе.
З якої?
Він як той дудар-щуролов. Майонез?
-Що? -Майонез тобі в сандвіч класти?
-Так. -Тільки не плач.
Їж.
Неймовірно смачно.
Само собою.
От і все, що вона мені про себе розповіла.
Принаймні спочатку.
Що ви пишете?
Продовжуйте. Ви розповідали про Аріану.
Мабуть, вона була, як-то кажуть, «сова».
Пішов ти!
Я прокидався – вона приходила додому.
У тебе все добре?
Відчепися, Денні.
Пішов. Пішов ти.
Вона пізно приходила. Часто напивалася.
Іноді сильно гатила кулаком об стіну, і я думав, що зламає руку.
Але переважно плакала.
А на другий день поводилася так, наче нічого й не було.
Я не можу згадати жодного разу,
щоб мама й Марлін в одній кімнаті
не кричали одне на одного.
А в нас з Аріаною все було інакше.
Ми практично не розмовляли.
Розуміли одне одного без слів.
Іцхак приходив і йшов. Ніколи не казав куди.
Тому ми з Арі майже весь час були вдвох.
Довго ви там прожили?
Кілька років.
А можна точніше?
Приблизно три роки.
-Що ще ви робили? -Тобто?
У вас були хобі? Ви кудись їздили?
Можете згадати якісь пам'ятні події?
Ні.
А як заробляли? Як платили за житло?
-Джонні продав тонну трави. -Ясно.
Я був, так би мовити, пасивний інвестор.
Отже, оренду й комунальні сплачував такий собі Іцхак Сафді,
і незмінно готівкою.
Я ж кажу, Іцхак був потайний.
Він просив про якісь послуги?
Які, наприклад?
Доручення, можливо.
Може, ви щось робили, а потім забули про це?
Що?
А ви пам'ятаєте все, що робили в житті? Ні.
Я просто жив. Хіба людина не може просто жити?
Так, авжеж, може.
Думаю, коли я жив у тому будинку,
я вперше в житті був по-справжньому щасливий.
Я не розумію, чому ваші мати й вітчим залишили вас там,
зовсім самого, аж на три роки.
-Вони жили навпроти. -Ви були дитиною.
-Мені було 18. Вік призову в армію. -Не в тому річ.
Чому вас відпустили? Вам потрібна була сім'я.
Що таке?
Ви знаєте,
що довше я там був, то більше вони ставали мені сім'єю.
Я в магазин, кому що взяти?
ВСЕРЕДИНІ БЕЗПЛАТНИЙ КОМІКС
Quisp крутіший, ніж Quake.
Ні. Шахтар затопче малого прибульця.
Бо у прибульця – шапочка з гвинтом.
ПЛАСТІВЦІ QUISP
Перемогла мене в чесному бою.
Насправді вони не ворогують.
Як життя, Денні Салліван?
То як там коледж?
Нормально. Я приїхала додому на літо, а тут уже якось химерно.
І на тебе одразу повісили обов'язок ходити по крамницях.
Скажи?
Вибач за те, що між нами було.
Мабуть, я злякалася.
А потім сталося те, з Біллом.
Його відсторонили, знаєш?
А тебе вигнали? Я не знала.
Ну, всі казали, що вигнали.
Ну тоді це правда.
Бо з усіма не посперечаєшся.
Мені справді шкода.
Подобалася твоя інакшість.
Вселяла тривогу, але й лоскотала нерви.
Що ж, я пішла. Прощавай, незграбний здоровило-шахтар.
Прощавай, дрібний прибулець з пропелером на голові. Йди з миром.
Якось здибаємося.
У п'ятницю.
У п'ятницю на восьму вечора до мене на хату прийдуть люди,
якщо тобі цікаво.
У тебе своя хата?
Своя.
Добре. Пиши адресу.
Давай.
Дякую. Приходьте.
ПРОДУКТОВІ КРАМНИЦІ A&P З 1859 РОКУ
До п'ятниці.
-Йо, Денні. Втіха моїх очей. -Привіт, Джонні.
То ти тепер розвозиш продукти?
Я думаю запросити до себе людей.
У будинок-привид? Ти ж казав, що не можна.
-Я щойно покликав Аннабель. -Ну даєш.
Проблема в тому, що я не знаю людей.
Ти знаєш нас з Майком.
-От і я про це. -Паразит.
-Добре, я скажу людям. -А ще трави дістанеш?
Добре. І це ще не всі мої тузи в рукаві.
А це як?
Нічого, чувак. З тебе будинок, з мене – гулянка.
-Джонні, а хто так говорить? -Мабуть, я.
Будинок-привид.
-Чорт, я теж хочу таку хату. -Ясно, що хочеш таку хату.
Серйозно.
У тебе нема рекомендацій.
У мене нема? А ти їх де взяв?
А мені вони не знадобилися.
-Іцхак не питав. -Іцхак? А де цей Іцхак?
Не хоче з нами гульнути?
Він весь час у роз'їздах. Не знаю, куди їздить.
А де дівчина? Прекрасна Алана.
-Аріана? -Так, Аріана.
Вона ж красива?
-Думаєш, вона на мене поведеться? -Ти не її тип.
Вона б тебе вбила поглядом.
То вона в моєму стилі. Я люблю кровожерливих, лютих…
На тебе не поведеться.
-От чорт. -Про вовка промовка.
Ти казала, що кудись ідеш.
Думала, ти знаєш: у цьому домі табу на наркоту.
-О, Денні, табу? -Ти нам не сказав,
що сюди не можна тягти наркоту.
Ми шануємо правила.
Та ми б нізащо… Якби ми знали…
Це Джонні придумав. Ось він, до речі. А я Майк, дуже приємно.
-Вибач. -Друзі Денні. Наша ідея.
-Сестро, не роби малому проблем. -«Сестро»? Я так не думаю.
-Аматори. -Це Майк.
Хто?
Ти мав відсіяти насіння.
-Клянуся… -Ти скрутив.
Ні, ти. Я нічого не чіпав.
Ти…
Це ти скрутила?
Сто процентів. Подобається альбом?
Цей? Так. Ні. Так.
Накладають дві гітари,
на одній – такий стрій, він перебирає
і грає дуже високо. Здуріти, правда? Тобі подобається?
Ні.
Грубувато.
Не треба виривати мені серце. Можна ж і ввічливо відшити.
Чорт. Цей набагато кращий. Спробуй.
Офігіти.
-Денні? -Іди нахер.
Так. Гаразд.
Ти казав, тут вечірка?
Так.
Добре.
Заходь. Авжеж. Так.
Накручу ще косяків.
І пиво в холодильнику.
Вас вітає будинок-привид.
-Тіштеся. -Навчи мене крутити.
Мені треба знати
Поки далеко не зайшло Чи ти мене кохаєш?
Чи кохатимеш вічно? Чи потрібна я тобі?
Ніколи не покинеш?
Чи зробиш ти мене щасливою На все життя?
Чи забереш мене далеко? Чи зробиш дружиною?
Чи кохаєш ти мене? Чи кохатимеш вічно?
Чи потрібна я тобі? Не покинеш?
Чи зробиш ти мене щасливою До кінця життя?
Чи забереш мене далеко? Чи зробиш дружиною?
Мені треба знати Поки далеко не зайшло
Чи ти мене кохаєш? Чи кохатимеш…
Знайшлася в першому ж кутку.
Міт Лоф? Ти мене ганьбиш.
Оте, внизу, скінчилося. Закругляйся. Я додому.
Ти зі мною?
Ні.
Нічого, якщо я залишуся?
Як хочеш.
Чуєш, довбень? Натягни гумку.
Вибач. Вона козлиха.
Хто, Іден?
Як ти можеш таке казати?
Гей.
У тебе все добре?
-Норма. -Я в нормі.
А ти гарненька.
Дякую.
Денні?
Денні, можна мені…
Так нормально?
Так.
Ну давай.
Що?
Нічого.
Привіт.
Вчора було класно.
Так, було класно.
Мене можна й поцілувати, знаєш?
Можна?
Так.
Іди сюди.
Усе добре?
Так. А в тебе?
Так.
Треба йти. Проведеш до дверей?
Так.
СКОРПІОН ЗАВДАЄ УДАРУ!
Гівняний вигляд.
Дякую.
Не сердишся? Через учорашнє?
Я була під кайфом.
Думаєш, краще б я не лізла?
У вас з нею серйозно?
Ні. Все кльово.
Клянуся.
Мені здалося, їй з тобою комфортно.
Може, й тобі слід було її поцілувати.
Так, здається, саме так усі й роблять.
То була гулянка.
Я голодна. Підемо на бургери?
Ми з тобою?
-Так? Ага. -Готова?
Бігом.
Чорт.
То ти по дівчатах?
І що мене видало?
Не завжди.
Вчора вранці я чув, як ти плакала у себе.
Іноді мені чути. Все добре?
У мене на лобі написано: «Давай ділитися секретами»?
Просто фігня сталася, от і все.
Яка фігня?
Фігова.
Яка фігова фігня?
У дитинстві.
Ти не зрозумієш.
Перевіримо?
Хочеш у кіно?
Так, з радістю.
Добре. Ану гляну, що показують.
Якийсь «Роккі». «Чужий»?
Не знаю, чи хочу я на «Чужого». Страшнуватий.
Вона була наче зроблена на замовлення.
Ідеальний для вас найкращий друг.
Не зовсім.
Не зовсім ідеальний.
КІНОТЕАТР «ZIEGFELD»
«РОККІ-2» ЗІ СИЛЬВЕСТРОМ СТАЛЛОНЕ
Сподобалося?
Дуже. Особливо та сцена, де вони пішли в зоопарк.
Тебе саме це вразило?
-Ну давай уже. -Так. Просто…
-Я завжди любив тварин. -Куди вона?
-А в зоопарку ніколи не був… -Арі!
-Аріана! -Не зупиняйся.
-Це знайомий… -Я до тебе звертаюся!
Чому ти мене ігноруєш? Давай потусуємося.
-Ти чуєш, що я говорю. -Обережно.
Вдаватимеш, що ми незнайомі? Ти мене знаєш.
Бенні, іди в сраку!
Шльондра, що ти з себе корчиш?
-Аріана. -Арі. Хто це?
-Арі, ти можеш розказати… -Денні, забудь.
Ми не будемо найкращими друзями. Ти смієшся?
-Чому ти кажеш… -Іди нахер.
Ви розумієте, що описуєте людину з дуже нестабільною психікою?
Денні, що вона робила ночами?
Ви знаєте?
Тоді я не знав.
НІЧНИЙ КЛУБ «DANCETERIA»
Арі!
Салют.
Серджіо.
-Привіт, Карл. -Привіт, Арі.
Сім і сім.
Аякже.
Привітик.
Я Ґрейс.
Карл.
Ти вперше?
-Так, я з Вашингтона. -Так.
Уматовий клубешник.
Може, потім.
Тут кльово, але бухло скажено дороге.
Не турбуйся. У мене кредит.
Карл, запиши на мене.
Дякую.
Потанцюємо?
Я прийду на майданчик.
Дуже чекаю.
Дурні родяться раз на хвилину.
Учора вночі тебе шукав Джером. Кілька ночей поспіль шукав.
Плювати.
Які ми впевнені в собі.
Що є, то є.
Налий собі й запиши на Ґрейс.
Так, я теж хочу.
Слухай, давай якось потім.
Що?
Я думала, ми погуляємо.
Ні, я не зможу. Побачимося.
Джером. Як справи?
Привіт, Арі.
Вип'єш? Виявляється, я пригощаю.
Аякже.
Карл, «Мангеттен», будь ласка.
Мені повторити.
Ну, що нового?
Пішла ти, Арі.
Взяла й покинула мене? Чотири ночі тому.
Я тобі що, дружина?
Не коси під дурненьку.
Якщо хочеш, просто скажи, і ми швидко поставимо крапку в цій фігні.
Хочеш?
Ні. І вибач, просто…
У тебе є інший?
Хтось нетутешній? Він старший чи що?
Я злякалася. Розумієш?
Я погано даю собі раду з почуттями.
Ага.
Усе це – наче якесь всране кіно.
Помічали таке?
Спокійно, за мене платять.
То що, потанцювати хочеш?
Ще й як хочу.
Йо, а зустрінемося десь не тут?
Я навіть не знаю, де ти живеш.
За містом.
Мала, все добре?
Аріано, що з тобою?
А я думала, що тебе загубила.
Хочеш випити?
Їй досить.
-А я б вмазала. -Арі.
Хочеш чогось більшого, ніж випити. Так?
Арі, перестань!
-Що ти витворяєш? -Відчепися!
Ну ти й штучка.
-Я люблю тебе. Ти ж знаєш! -Прийми клешні. Відмахайся!
Пусти!
Мерзота.
Арі. Будь ласка. Не треба.
-Я ж тобі казала! -Вибач, будь ласка. Про…
Ні!
Прошу, не треба.
Вибач, Джероме.
Аріано, прошу тебе.
Арі!
Це все вона розказала?
Згодом, так.
Певно, дуже вам довіряла.
Якщо вживання минулого часу – це спроба мене підловити…
Денні, я намагаюся докопатися до правди.
Чого вирячилися?
Так, так.
Чого вирячилися?
Арі.
Мені потрібна допомога.
Погодьтеся: така нестабільна людина може стати тягарем.
-Я не вважав її тягарем. -Вона билася в нічних клубах.
Рокфеллер-центр – це її ідея, правда?
-Взагалі-то… -Денні, чи можливо,
що, попри всю вашу любов до неї,
вона котилася по похилій туди, звідки немає вороття?
Можна зрозуміти, якщо хтось подумав, що їй серед вас не місце.
-Може, Іцхак вирішив, що… -Іцхак би її не скривдив.
Якщо не Іцхак її позбувся, то хто?
Про що ви мовчите? Чого не розказуєте самому собі?
Мем, усе в порядку?
ЯКЩО ВАМ ЧИ ЗНАЙОМІЙ ЛЮДИНІ ПОТРІБНА ПІДТРИМКА,
ВІДВІДАЙТЕ САЙТ APPLE.COM/HERETOHELP
Переклад субтитрів: Олена Любенко