https://speedapp.io
Traducerea: Sattan
Ieşi afară şoricel.
Bună.
30 de ani mai târziu
Betriek?
Mai durează o secundă.
Nu trebuia s-o iei pe fata ta.
E aproape patru.
În sfârşit.
De ce ai luat-o deja?
Ştiai că nu vreau să meargă cu tine.
Acum e cu mine.
- Vrei s-o duc înapoi? - Nu asta voiam să...
Stai. Trebuie să închid.
Bună monstruleţ.
Aţi ajuns deja acasă?
Da. Bunica conduce mai repede ca tine.
Da?
Am ajuns acasă imediat.
Asta e... rapid.
Da. Şi am stat în faţă.
Ce? Hanna!
Ce era aşa important de n-ai răspuns la telefon?
Nimic.
Un prânz de afaceri.
Îi duci asta lui Roel?
Şi nişte pâine.
Da?
- Bună, Hans. - Cina e servită.
Nu-ţi face griji, de data asta trecem cu vederea.
Cu toate că... chestia asta nu este permisă.
- Mai vrei un păhărel? - Data viitoare.
Ce voiau?
Mănânc cu mama mai târziu.
M-au întrebat dacă l-am văzut pe Bag Man.
Cine?
A săpat nişte gropi în mlaştină.
Au găsit ceva straniu.
L-am văzut când veneam încoace.
Atunci îl vor vedea şi ei.
E bun.
Mama a făcut-o.
Sapă, sapa, sapă...
Nu e băiatul meu, nu-i aşa?
Ce-a păţit omul ăla, mamă?
Nu ştiu scumpo.
E trist.
Ce se întâmplă?
Bună, bună, bună.
Pune-ţi centura.
Bunica mă lasă să stau fără.
Mă bucur că ai putut veni aşa repede.
Nicio problemă. Sunt nerăbdător s-o văd.
Da.
Deci, nu ştim cât timp a fost expusă la aerul din atmosferă.
Bine.
Dar localnicii au găsit-o cu patru zile în urmă.
Au crezut că e recentă pentru că era foarte bine conservată.
Aveţi grijă.
Cred că îl ştii pe, Lennard.
Bună, Lennard. Îmi pare bine să te revăd.
- Îmi pare bine să vă văd. - Radu este aici?
- Da, e undeva pe-aici. - Bine.
Nu pot spune ce onoare este...
Ce se întâmplă acolo?
Am văzut-o când veneam aici.
Din păcate au găsit un bărbat care şi-a săpat propria groapă.
- E mort? - Da.
Da, au spus c-a murit de frig.
De un atac de inimă cauzat de frig.
E îngrozitor.
Şi groapa?
Nu avem încă permisiune s-o verificăm.
Desigur.
Mergem?
Am încercat să protejăm locul cât de bine am putut.
Sper că este satisfăcător.
Da, în regulă.
În regulă.
Scuze.
E incredibil.
Priviţi la ea.
Nu-i aşa că e minunată?
Mamă. Hei!
Mamă.
La naiba.
Hei.
- Sunt bine. - Da, spune-i asta doctorului Luni.
- Nu. - Pui pariu.
Mamă?
Am visat urât.
Altul.
Şi când m-am trezit nu erai în cameră.
Nu plec nicăieri fără tine, iubito.
- Promiţi? - Promit.
Ce este?
Nimic.
Ce?
Ai văzut pe cineva mai devreme în grădină?
Nu.
- Am crezut că am văzut pe cineva. - Eşti sigură?
Da.
- Semăna cu o persoană. - Trage perdeaua.
A fost cineva din voi afară?
- Vezi? - Betriek a văzut pe cineva afară.
Uşile sunt închise?
Da.
Poate era omul cu sacosele.
E mort.
Ce?
Hans mi-a spus.
Şi de ce nu ne-ai spus?
A murit de frig. Nimic ciudat.
Aşa că nu este el.
E îngrozitor.
Mamă.
Ce este?
Bunicul se ceartă.
Ce?
Faci panaramă?
E frig ca naiba.
Fac tot posibilul dar nu vorbeşte nimeni germana.
- Dle, cu ce te pot ajuta? - Uite, altul.
Da, da.
Îţi repet ce am spus şi colegului tău mai înainte.
Nu vrem persoane seara în grădina noastră.
Cineva se plimba în jurul casei în dimineaţa asta.
Cineva din noi?
Suspectez pe cineva din voi.
Următorul idiot care se mai aproprie să adulmece
nu va mai trăi să povestească.
Ce încearcă să spună e că...
dacă se va mai întâmpla aşa ceva
acea persoană nu va primi un călduros bun venit.
Bine. Deci asta a spus?
Ceva asemănător.
- I-ai spus? - Da, i-am spus.
Bine.
Hei.. ascultă.
Îmi pare rău că s-a întâmplat asta.
Le voi spune celor din echipă să nu exploreze de capul lor.
Bine?
Căutaţi vreo comoară?
Da. Ceva asemănător.
Face aşa doar noaptea.
Nu conduc noaptea, nu?
Şi scanarea?
Vă vor spune la spital.
Aţi trecut prin acest proces de multe ori.
Şi la un anumit moment e bine să aflăm
dacă e declanşat de altceva decât de o problemă psihică.
A discutat de asta cineva cu voi?
- S-a mai discutat. - Bine.
În unele cazuri...
netratată trauma poate cauza o grămadă de simptome psihice.
Poate sună ciudat... dar terapia poate fi soluţia.
Da.
Vom lua în considerare.
Acesta este un senzor. Are un ochi mic.
Aşa că dacă îşi va face apariţia un elefant în grădină...
Un elefant? Elefanţii nu trăiesc aici.
Nu, dar noaptea ochiul îl va vedea.
Şi apoi vom avea poza.
De ce eşti supărată?
Da?
Scuze. Nu este important.
E bine.
Pune ceva la uşa când înregistrezi.
Ce este?
Nu trebuie să-ţi faci griji pentru mine.
Mă simt bine.
Bine.
În regulă. Mai iau unul.
După ce avionul a aterizat,
şi oamenii au sărit din scaunele lor,
luându-şi bagajele,
de parcă se grăbeau undeva.
Şi bineînţeles că uşile nu s-au deschis decât 15 minute mai târziu.
Şi stăteau toţi acolo,
călcându-se în picioare pe coridor ca nişte idioţi.
Urăsc asta.
Asta a fost bună. Da, a fost bună.
Mulţumesc.
Nu-ţi fă griji.
N-ar trebui să te întorci înapoi?
Nu, se descurcă ei.
Aş putea să eman autoritate şi de-aici.
- Bine. - Da.
Da.
Ce zici de oamenii care iau totul până şi ceea ce este considerat gratis?
- Bine. - Precum...
pliculeţele ăstea de zahăr.
Nu le trebuie, dar totuşi le iau.
Iar e vorba de mama ta?
Dumnezeule. E îngrozitoare!
Colectează chestiile astea precum un hamster.
Da, şi când avem musafiri, le prezintă
toată această colecţie de pliculeţe de zahăr furată.
Da, mă enervează la culme.
Ca ghid local, te-aş sfătui să încerci...
Witte Koppenjenever. E absolut delicioasă.
Sunt destul de sigur că am mai mâncat deja
şi nu sunt sigur că aş putea sta aici şi să eman autoritate...
Cred că devin un pic prea relaxat...
Bărbaţii care îşi ţin şosetele în pat.
Şosetele, da. Ai naibii filistini.
Ştii ce? Cred că am terminat pe ziua de azi.
Eşti bine?
Iisuse!
Ce mi-ai făcut?
Nu te opune.
Minunat.
Da, pur şi simplu conduceam şi ţineam concerte peste tot.
Uneori chiar şi pentru 5 persoane, dar era bine, ştii?
Fiica ta îşi aminteşte?
Nu, dar îi plăcea vocea.
I-am pus nişte piese de-a noastre în maşină.
Avea o voce foarte frumoasă.
De fapt şi ea are.
Fără dureri în piept, fără oboseala, nimic?
Nu.
Inima lui pur şi simplu s-a oprit.
Fără oxigen pentru tâmpitul ăsta.
Cum te simţi?
Încerc să nu fac mişcări bruşte.
Ştii, de obicei ţin la lichior.
- Da. - Sunt danez.
Desigur, desigur.
Trebuie să existe un milion de tipi
care aşteaptă o şansă să te facă fericită.
Ei bine, îmi pare rău să te informez că nu iau în considerare
relaţia materială aici.
Haide.
Nu, serios.
Le este frică tuturor.
Blestemul familiei.
- Blestemul familiei? - Da.
Din cauza c-a murit soţul tău?
Da, asta... şi din alte chestii.
E o poveste plictisitoare.
Pe scurt.
Ei bine, bunica mea a fost ucisă când eram mică
şi nu s-a aflat niciodată cine a făcut-o.
Tatăl meu a luat-o puţin razna după aceia,
a început să bea, şi-a pierdut slujba.
Mama mea a devenit instabilă emoţional.
Şi în ziua de azi, suferă de-o boală misterioasă
pe care nimeni nu ştie sigur ce tratament să-i dea.
Am scăpat o perioadă cât timp am fost la New York.
Dar apoi Neil a murit,
lăsându-mă cu bomba asta pe nume Hanna.
Iisuse.
A sunat... ca un adevărat blestem.
Nu-i aşa?
Aici stau eu.
Mulţumesc că mi-ai spus toate astea
înainte să ne petrecem întreaga noapte împreună.
De obicei, durează un pic mai mult
ca dezastrele să lovească, aşa că... voi sta departe de tine.
Da, te rog.
Ne mai vedem.
- Edwin? - Pe rug.
- Mai tare. - Pe rug.
- Edwin? - Ce?
Nu este o vrăjitoare adevărată, nu?
Da, îmi place. Bravo.
Da?
În principiu.
Nu e exact ce voiam.
Avem deja ceva care funcţionează.
Cred că asta îi va da mai multă esenţă.
Ai dreptate.
Dar are nevoie de esenţă?
Mă întreb.
Ne vedem mai târziu?
Nu sunt sigură că este o idee bună.
Bine.
Tu decizi.
Deloc.
E din cauza muzicii?
Nu, n-are de-a face cu asta.
De ce? Ai decis deja?
Nu, nu încă.
Bine.
Mamă!
Îmi citeşti povestea Panama?
- Iar? - Doar pozele.
Bine.
Mamă?
Putem face asta pentru totdeauna?
Ce anume?
Să citim poveşti.
Poate într-o zi ai vrea să faci asta cu proprii tăi copii.
Nu.
Prefer s-o fac cu mereu cu tine.
Ce faci?
Nu stau toată noaptea.
- Da, sigur. - Vorbesc serios.
E frig.
Am ceva pentru asta.
Vezi?
E super confortabil.
Da.
Nu înţeleg de ce îţi faci asta.
Ei bine...
Îmi pare rău.
Ţi-am luat nişte lapte.
E în regulă.
Doar...
Aşteaptă aici. Bine?
Te rog.
Mamă.
E cineva în bucătărie.
Ce?
E un tip în...
Îmi pare rău.
- Du-te sus. Acum! - Îmi pare rău.
Ei m-au silit s-o fac.
Ce dracu'?
Mamă.
Pleacă.
Te rog.
Mamă!
La naiba.
Vezi?
Bună.
Din nou, îmi pare foarte rău ce s-a întâmplat.
E incredibil.
Îl ştiam de ani de zile. Nu putea răni nicio muscă.
Toată echipa îl plăcea.
Nu ştiu ce l-ar fi putut apuca.
N-are nicio idee cum s-a întâmplat aşa ceva.
Aparent era un tip foarte liniştit şi toată lumea îl plăcea.
Aşa au spus şi de Bag Man înainte s-o i-a razna.
Înţeleg.
Nu e vina ta. N-aveai de unde să ştii.
Bărbatul ăsta,
nu era mai bătrân de... 40, 45 poate.
- Da. - Deci...
în 1991...
ar fi putut avea 10, 15 ani.
Da.
Şi locuia în România.
Putem vorbi?
Sus?
Ai fost foarte curajos să vii aici.
Vezi cât suntem de blestemaţi?
E destul de evident, nu?
Hei. Hei.
Vino aici.
Se întâmplă din nou.
S-a întors.
O luăm de la capăt.
Trebuie să plecăm cât mai repede.
Ţine-o tot aşa.
Vrei să te întorci la spital?
De-asta nu-mi place să vin aici.
Am desenat patru sori.
- Vrei violet? - Da.
Bunică!
- O scoatem? - Da.
Nu-mi mai cere să fac asta din nou.
N-are niciun rost dacă tot apeşi butonul de alarmă.
- Mă duc până la toaletă. - Betrick.
Dnă!
Vă pot ajuta?
Nu, aştept pe cineva.
Unde naiba ai fost?
M-am pierdut.
Te-ai pierdut? Toaleta e chiar la intrare.
Mă simt ca naiba azi.
Hei.
Cu tine vorbesc.
Nu mă simt bine.
N-a murit Mă auzi?
Hei.
- 5 secunde. - Betrick!
Hei.
O secundă.
Bună.
Sunt cu mama aici.
- Bine. - Te duci să-l vezi pe bărbatul ăla.
Radu?
Da.
Au spus ceva de ce ar fi făcut-o?
Nu. Încă nu s-a trezit, aşa că...
- Cei din tabăra au spus... - Betriek!
Ce?
Au spus că săpa.
Săpa?
De unul singur. Departe de site.
E o coincidenţă stranie, nu?
Betriek!
Ce faci mâine?
Bună.
Fix la timp.
Iar locul ăsta.
Amintiri neplăcute?
Îl vezi pe bătrânul care stă acolo?
- Cine? - El.
Fiul lui a fost cel care a murit în bar acum câteva zile.
Exact după ce a săpat după ceva.
Ce era?
O femeie.
- O femeie? - Nu, scuze.
O bătrână... o femeie foarte bătrână.
De sute de ani. Un cadavru de mlaştină.
Mai exact cât de bătrână?
Încă facem teste. Dar bătrâna.
Ce?
Vino.
Nu sunt sigur dacă am înţeles bine.
Spui că fiul tău ştia unde să sape
să găsească această femeie?
- Noroc. - Noroc.
Suntem o familie foarte sensibilă.
Tatăl meu, eu, dar în special, Micha.
Mereu ştia lucruri.
Lucruri care n-avea de unde să le ştie decât de pe lumea cealaltă.
Deci, ar fi putut să-i fi fost şoptit?
Unde să sape?
- Eşti una din aia. - Nu, eu...
E în regulă. Doar te necăjeam.
Şi eu am fost crescut cu asta.
Şoaptele lui Helen.
A vorbit despre ele.
Legenda... lui Feike.
Da.
Tatăl meu era convins că... şoaptele au ieşit din mlaştină.
La acea vreme era...
ghidul spiritual a lui Micha.
După asta atacurile lui de panică s-au oprit.
Când l-au găsit era în poziţia lotusului.
Tatăl meu l-a învăţat asta.
Când mi-au spus asta, am ştiut că...
trebuia să fi fost îngrozit.
Scuzaţi-mă.
Ce este?
Îmi pare rău.
Întrebi dacă i-ar fi fost şoptit ceva.
Răspunsul este, da.
Îţi voi da numărul meu. Poate te va ajuta.
- Dacă mai ai întrebări... - Mulţumesc mult.
Deci, cine-i Helen?
Nu pot să cred că nu ştii.
Ce?
Voi băieţii de ştiinţă, sunteţi neinformaţi.
Haide.
E un fel de răufăcător în legenda asta a lui Feike,
ca şi cum ar fi ceva rău în mlaştină,
şoptind lucruri îngrozitoare oricui ar asculta.
E o poveste stupidă...
să ţină copii departe de mlaştină.
Precum o sperietoare?
Da.
Cu toate că unii oameni au luat-o în serios.
Vei vedea.
Vom avea sărbătoarea anuală în câteva zile...
include şi o piesă muzicală, e ridicol.
Dar tu?
- Ce? - O iei în serios?
Nu.
Urăsc povestea.
Tata a spus c-a auzit-o odată.
Şoaptele.
De fapt cred că le-am auzit şi eu.
În spital.
Ce?
Ce vrei să-ţi spun?
Haide.
Nimic.
Nu spune nimic.
Spune-mi de femeia care aţi dezgropat-o. Vreau să ştiu.
Nu.
N-am să-ţi spun nimic dacă te va face paranoică şi ciudată.
Ce... scuză-mă, paranoică?
Da.
Un tip a intrat în casa...
unde locuiam, unde locuia familia mea.
A încercat să ne omoare, şi apoi a fost lovit în cap în faţa mea.
Ştiu.
Da, aşa că nu...
Nu ce?
Nu mă trata ca o nebună.
Nu asta fac.
Eşti traumatizată, ţi-ar fi putut altera percepţia lucrurilor, asta încerc să spun.
- Du-te dracului. - Cum adică, să mă duc dracului?
Du-te dracului.
Opreşte maşina. Opreşte dracului maşina!
Betriek.
Betriek!
Unde te duci?
Betriek.
- Betriek! - Nu!
La naiba.
- Trebuie să ne întoarcem în tabără. - Dispari!
Eşti băută!
N-am vrut să spun asta.
Te rog, haide.
Haide.
Haide, trebuie să ne întoarcem, te rog.
Haide. Nu te pot lăsa aici!
Haide.
Te rog, opreşte-te.
Crezi că este amuzant?
Da.
Jonas!
Unde ai fost? Am încercat să dau de tine.
Să intrăm.
Eşti plin de noroi.
I-a fost tăiat gâtul.
Da, ca şi celelalte.
Mai sunt şi altele?
Patru, mai precis.
Toate femei.
Extraordinar.
Gâturile lor au fost tăiate pe vertical?
Din ce ne-am dat seama.
Astea au fost găsite în noua groapă, cea săpată de Radu.
Glumeşti.
Eşti bine?
Sunt bine.
Nu arăţi bine.
Hai să te încălzeşti.
Nu daţi declaraţii presei până nu aflăm mai multe, bine?
Desigur.
Şi, Sonja...
te poţi interesa de ceva pentru mine?
- Betrick. - La naiba, mamă.
- Totul e în ordine? - M-ai speriat.
Da.
Am auzit zgomote. Eşti bolnavă?
Nu.
Sunt bine.
Nişte pete cenuşii.
- Pentru asta am venit? - Ce-a făcut să facă aşa poza.
Ce?
Dacă nu este nimic acolo, ce-a declanşat camera.
Doamnele ce mai fac?
Şi-au revenit din şoc?
Dacă te îngrijorezi de romanul ăla, îşi va reveni.
Asta mi-au spus.
N-a fost vina lui.
Ce-ai spus?
N-a fost vina lui.
Făcea ce i s-a spus.
Simt că ne-am întors înapoi în timp.
Cu 30 de ani în urmă, eram în acelaşi loc.
Nu erai aşa bătrân.
Dar purtai exact aceleaşi haine.
Roel.
- Roel. - Ce?
Ce se întâmplă?
Îmi trebuie ceva de la tine.
Uite-o. Legenda lui Feike.
Cu secole în urmă, era un lord rău, Walter,
şi soţia lui nemiloasă, Helen,
care îşi tratau supuşii aspru şi trăiau într-o bogăţie imensă
în timp ce alţii se chinuiau să supravieţuiască.
Amândoi aveau o gospodărie cu o mulţime de servitori.
Una din ei era o tânără fată pe nume Feike.
Nu te mişca.
Unde-i bunicul?
Nu ştiu, iubito.
Va ajunge în curând.
Distracţie plăcută.
Nu a durat mult că Walter să înceapă să se îndrăgostească de fată.
În final, răul s-a întâmplat.
Feike a rămas însărcinată.
Când Helen a aflat,
nu aveai unde să te ascunzi de furia ei.
"N-a fost el!" a ţipat ea.
"Era sub vrajă, corupt de mintea ei păgână."
Şi aşa Feike a fost numită vrăjitoare.
O fermecătoare.
Aşteptându-şi soarta în temniţă,
s-a rugat la Dumnezeu pentru ajutor.
Dar a auzit-o un alt Dumnezeu
un Dumnezeu păgân, Moloch.
Dumnezeul copiilor sacrificaţi.
"Te voi ajuta să scapi de soarta nedemnă a unui suflet
atât de frumos, copila mea, " i-a şoptit Dumnezeu.
"Dar ai grijă, această răzbunare îţi va deveni propria cuşcă"
şi voi revendica ce este al meu...
"Odraslele tale, chiar şi cele nenăscute încă."
Şi astfel, o înţelegere a fost făcută cu semnul lui Moloch
ars pe fruntea fetei.
Ziua următoare, Feike stătea pe rug.
"Pocăieşte-te!" a strigat soţia.
"Mărturiseşte-ţi păcatele şi pocăieşte-te, " a insistat ea.
"Pocăieşte-te!" a repetat pentru a treia oară.
Dar Feike curajoasă a răspuns, "Nu."
Tu trebuie să te pocăieşti."
Şi-a eliberat mâna, şi înainte ca cineva să poată acţiona...
şi-a tăiat gâtul.
Aşa cum sufletul lui Feike părăsea trupul
aşa şi sufletul nenorocit a lui Helen era evacuat din trup.
Din acel moment,
sufletul şi carnea lui Helen îi aparţinea lui Feike.
Ca soţie a lordului, şi-a exercitat influenţa asupra hotărârilor lui.
În curând, bucuria şi prosperitatea s-a reîntors.
Până astăzi, Feike este sărbătorită ca o adevărată eroină şi un far de lumină.
Şi-a tăiat singură gâtul?
Da.
Vertical.
Nu scrie.
Spune aici că oamenii cred că spiritul lui Helena bântuie mlaştina încă de-atunci.
Consumată de furie şi răzbunare în mintea ei
şoptind minciuni în urechile trecătorilor
Probabil din cauza asta nu vedem mulţi oameni prin împrejurimi.
Bună monstruleţ. Te-ai descurcat excelent.
M-ai văzut?
Desigur, eşti o actriţă.
- Tu ai făcut asta? - Da.
- De unde o ai? - Eu am inventat-o.
Dă-i floarea bunicii.
Bunică?
Cleo a sus ca Feike era o vrăjitoare adevărată.
Aşa a spus? De unde ştie?
Tatăl ei i-a spus.
Unde ai fost?
Da.
A uitat?
Cred că da, iubito.
Idiotul.
Trebuia să mergem la petrecere.
Ştiu, scumpo.
Cum termin ceva mergem.
Alo?
Da. Bună. Sunt Jonas.
Bună.
Mă întrebam dacă te pot vedea la petrecerea lui Feike de diseară?
Da... voi ajunge puţin mai târziu.
În jur de ora 20.
Nu pot veni acum.
Am puţină treabă.
Tatăl meu era clarvăzător.
Eu nu sunt.
Mi-e îmi place fauna tropicală.
Nu-ţi poţi da seama după cum arată, dar...
peştii comunică între ei prin microvibraţii.
Transmit semnale subtile.
De aceea e un chin pentru ei când le baţi în geam.
De aceea nu trebuie s-o faci, îi înnebuneşte.
Am să ţin minte.
Aşa lucram cu Micha.
Unii oameni sunt mai sensibili la aceste vibraţii decât alţii.
Fiul meu.
Fata ta.
Tu.
Încerc să nu mă implic mult.
Nu ştii ce este în spatele acesteia.
Dar din când în când, acel semnal este un strigăt de ajutor.
Un SOS spiritual.
Şi ai face bine să asculţi.
Nu de-asta ai venit?
Ia loc.
Să fiu sincer, n-am făcut asta prea des.
Închide ochii.
O, nu.
Sunt Jonas, lasă-mi mesaj.
Hei... mă poţi suna?
Unde este?
Bună.
Nu ai voie aici.
Ce faci?
Unde-i restul?
Scrie aici că aţi mai găsit încă 8.
Da, am găsit.
Unde-i Jonas?
Jonas?
Cred că este la petrecere.
Eşti Beatrik?
Toate sunt femei?
Da.
Din diferite epoci?
Ascultă...
Betrik, n-ar trebui să...
Sunt femei din diferite epoci?
Da.
Şi toate înrudite?
Bună.
Fiica ta nu se mai opreşte din plâns.
- Ce faci? - Plecăm.
- Lucrurile tale sunt jos. - Ce? De ce? Unde?
Ştiai de cadavrele care le-au găsit?
Aici în mlaştină. O grămadă de femei toate cu gâturile tăiate.
Sună familiar?
Te referi la mitul Feike?
Ştii foarte bine la ce mă refer.
Ajută-mă.
Vrei să-ţi spun pe litere.
Cineva vrea să ne facă rău.
Femeile ălea au fost sacrificate.
Un maniac le-a tăiat gâturile.
Exact ca pe bunica.
E de-ajuns de clar?
De unde ştii asta?
Contează?
- Îl iau pe tata. - Iubito.
Căsuţa vocală a lui Betrik... Vă rog lăsaţi un mesa...
Jonas!
Iubito.
- Ce altceva a mai spus? - Nu ştiu.
Părea puţin tulburată de situaţie.
E norocoasă că n-a stricat nimic.
M-am purtat frumos cu ea.
A trecut prin multe.
Da, ştiu, cu atacul.
Nu doar asta.
Soţul ei a murit, bunica a fost omorâtă.
- Şi acum bătrânul... - Bunica a fost omorâtă?
- Da... - N-ai să-mi spui...
că cineva i-a tăiat gâtul, nu?
De ce spui asta?
- Iisuse. Cineva chiar... - Nu ştiu.
Crezi că asta încă se mai întâmplă?
Ce?
Sacrificiile.
Aiurea ceva că familia ei este în pericol.
De-asta era speriată?
Încă...
Încă mai sacrifica oameni acestui Dumnezeu?
Moloch?
Eşti bine?
Scuze, m-am lăsat purtată de val. E ridicol.
Îţi pot lua maşina?
Am venit pe jos. De ce?
Trebuie să plec.
Pleci? De ce?
Îmi pare rău.
Jonas!
Au dispărut toate capcanele.
- Ce? - Mamă!
Bunicul se poartă ciudat.
Coboară jos.
Roel!
Fă ceva!
Cealaltă uşă e deschisă.
Vino.
Stai aici. Nu lăsa pe nimeni să intre. Promiţi?
Tată!
Nu!
Tată, nu!
Dă-i drumul.
Mamă?
Mamă.
Nu...
La dracu'!
Mamă?
Va fi bine, iubito.
Nu va dura mult.
Nu!
Poliţia, vă rog.
Alo?
Beatrik!
Betriek.
Ce?
Hanna...
Vino aici, iubito.
Mulţumesc că ai venit.
Stau doar o zi în Olanda, aşa că...
Da, a fost o nebunie.
E frumoasă.
- Da? - Ce este?
E casa de oaspeţi.
Da, a venit cu locul, aşa că...
Dar nu... prea este de folosită.
E frumoasă.
Dacă vrei, tu şi Hanna sunteţi binevenite să veniţi să locuiţi.
Mă gândesc că v-ar prinde bine o pauză la amândouă...
departe de-aici, o schimbare de peisaj.
Ţi-ai putea aduce şi vioara.
Ai putea înregistra un album, două.
Mulţumesc.
Nu. Am vândut-o.
Ai vândut-o?
Da.
Mă gândesc că ar fi bine să am stabilitate acum, ştii?
Să rămân alături de familie cu Hanna.
Da, da. Desigur. Înţeleg.
Ce mai face?
Încearcă să treacă peste.
Mă bucur mult că sunteţi bine.
Da.
Probabil ar trebui să vorbeşti şi cu altcineva.
Mă refer, cineva profesionist.
Am mantra mea, şi se pare că funcţionează.
Nu ştiu cum să traduc.
E asemănător cu ceva...
„Mergi mai departe”.
Da.
Blik op oneindig.
Se pare că este o mantră bună.
Da, funcţionează.
Care-i a ta?
Nu ştiu.
Să fiu cinstit în ultima vreme am probleme cu concentrarea.
Da.
Mâine mi-au programat să ţin o lectură la Paris, aşa că...
- Am probleme. - Da.
Sunt sigură c-o să fii bine.
Da.
- Deci... - Deci...
A fost plăcut să te văd din nou.
Hanna!
Bine.
Da.
Dacă te răzgândeşti, sună-mă, bine?
Cred că va fi bine pentru amândouă.
De fapt, mă va bucura compania voastră.
Bine.
Nu-ţi mai fă griji.
Da?
Pari obosit.
Ai grijă de tine.
Bine.
Vom fi bine.
Cu lucrurile astea, uneori e bine...
să le laşi aşa.
Asta e mantra ta.
Las-o aşa.
Da.
Las-o aşa.
Hanna.
În spatele copacilor era o căsuţă mică.
Nu-şi mai văzuseră niciodată pământul din aer...
Ce este cuvântul ăsta?
Niciodată.
Nu va trebui să plecăm niciodată.
Eliminare paranteze din subtitrare R.O.D.
Sincronizare R.O.D.