Tule, pikku hiiri.
Hei.
30 VUOTTA MYÖHEMMIN
Betriek? - Saat kuulla ihan kohta.
Eikö sinun pidä hakea tyttäresi? Hän on melkein neljä.
Siinähän oletkin.
Miksi hait hänet jo? En halua häntä kyytiisi.
Tehty mikä tehty. Vienkö takaisin?
Ei ole kyse siitä. - Hopsista, täytyy lopettaa.
Hei, pikku riiviö. Oletkin jo kotona.
Mummi ajaa kovempaa kuin sinä. - Vai niin.
Olimme minsassa kotona.
Sepä oli nopeaa.
Sain istua etupenkillä.
Mitä? Hanna?
Mikä niin tärkeä esti vastaamasta puhelimeen?
Ei mikään.
Lounastapaaminen.
Vietkö tämän Roelille? Leipää myös.
Niin?
Oho... Hei, Hans.
Päivällinen on valmis. Ei hätää, hän saa tällä kertaa lähteä kotiin.
Mutta tämä ei ole turvallinen.
Yhdet vielä?
Mitä asiaa heillä oli?
Ei, syön sitten äidin kanssa.
Kyselivät, onko sitä kulkuria näkynyt. - Ai jaa.
Hän kaivoi syviä kuoppia puutarhaan.
Sieltä löytyi jotain kummallista.
Näin kulkurin tullessani.
Sittenhän hänet löydetään.
Onko hyvää?
Äidin tekemää.
Ei kai se ole minun poikani?
Mikä häntä vaivaa, äiti?
En tiedä, kulta. Hän on surullinen.
Mitä tämä on?
Hei, hei, hei, hei! - Laita turvavyö kiinni.
Mummi antaa olla ilman.
Hienoa, että pääsitte tulemaan niin nopeasti.
Eipä mitiä. Tämä on jännittävää. - Niinpä.
Emme tiedä, miten kauan hän on ollut kosketuksissa ilman kanssa -
mutta kyläläiset löysivät hänet neljä päivää sitten.
He uskovat, ettei siitä ole kauan, koska se on niin hyvin säilynyt.
Katsokaa, mihin astutte.
Sinähän tunnetkin Lennardin? - Hauska tavata taas.
Onko Radu paikalla? - On hän täällä jossain.
On suuri kunnia... -Mitä tuolla tapahtuu? Näin heidät tullessani.
Valitettavasti he löysivät miehen, joka kaivoi omaa kuoppaansa.
Kuolleena?
Niin, ilmeisesti jäätyi kuoliaaksi. Hypotermian aiheuttama sydänkohtaus.
Kamalaa. Entä se kuoppa?
Emme saa tutkia sitä vielä.
Niin tietenkin.
Mennäänkö?
Yritimme suojata paikan parhaamme mukaan.
Toivottavasti kelpaa. - Toki.
Anteeksi.
Ihmeellistä.
Kappas vain.
Eikö hän olekin kaunis.
Äiti? Äiti!
Äiti! Ei helvetti!
Olen kunnossa. - Sano se lääkärille maanantaina.
Ei. - Kyllä, ja se on varma.
Äiti? Näin painajaista.
Taas.
Ja kun heräsin, et ollut huoneessa.
En mene minnekään ilman sinua, kulta.
- Lupaatko? - Lupaan.
Mitä nyt?
Ei mitään.
Mitä?
Näitkö jonkun puutarhassa? - En.
Minä olin näkevinäni.
Se näytti mieheltä. - Vedä verhot eteen.
Lähtikö joku juuri ulos?
Siinä näet. - Betriek näki jonkun puutarhassa.
Ovatko ovet lukossa? - Ovat.
Jospa se oli se kulkuri. - Hän on kuollut.
Mitä?
Hans kertoi. - Etkä kertonut meille?
Jäätyi kuoliaaksi. Joten hän se ei voi olla.
Mahtavaa.
Äiti?
Mitä nyt?
Vaari riitelee.
Mitä?
Mitä kohtausta järjestät?
Kiesus, että on kylmä.
Teen parhaani, mutta kukaan ei puhu hollantia.
Voinko auttaa herraa? - Siinä vielä yksi.
Kyllä. Emme halua ihmisten ravaavan puutarhassa aamutuimaan.
Joku kuljeskeli aamulla talolla.
Joku meistä? - Varmaan teidän kaivuukerholainen.
Seuraava ääliö, joka tulee liian lähelle, ei sitten pysty kertomaan siitä.
Hän yrittää sanoa, että seuraavalla kerralla -
sellaista henkilöä ei oteta hyvällä vastaan.
Selvä, niinkö hän sanoo?
Sinne päin.
Kerroitko hänelle? - Kyllä. Selväksi tuli.
Kuule. Olen pahoillani tästä.
Kiellän ryhmäläisiä seikkailemasta itsekseen, sopiiko?
Etsittekö aarretta?
Jotain sen tapaista.
Sitä tapahtuu vain öisin. Ja minähän en aja öisin.
Entä kuvaus? - Sairaalassa kerrotaan siitä.
Olette käynyt hoidon läpi muutaman kerran.
Joskus voi olla hyvä tietää, jospa aiheuttaja on jokin muu.
Jokin, joka ei ole fysiologista.
Oletteko keskustellut jonkun kanssa?
Kyllä olemme. - Hyvä.
Käsittelemätön trauma voi joskus aiheuttaa erilaisia fyysisiä oireita.
Voi kuulostaa oudolta, mutta terapiasta voisi olla apua.
Harkitsemme asiaa.
Tämä on sensori ja siinä on pieni silmä.
Eli, jos norsu hipsii puutarhassa...
Norsu keskellä päivää?
Ei, vaan yöllä.
Niin silmä näkee sen.
Mikä sinua risoo?
Niin?
Anteeksi. Ei minulla mitään tärkeää. - Ei haittaa.
Laita lappu oveen, kun soitat. - Mikä on?
Älä ole huolissasi minusta.
Voin oikein hyvin. - Selvä.
Tässä toinen. Koneen laskeuduttua ihmiset hyppäävät ylös istuimiltaan -
ja kahmivat tavaransa kuin olisi tulipalokiire.
Ovet tosin avautuvat vasta vartin kuluttua.
Porukka ahtautuu käytävälle kuin mitkäkin ääliöt.
En voi sietää sitä.
Se oli hyvä.
Kiitos. - Eipä kestä.
Pitäisikö sinun mennä heidän luo?
Ei tässä mitään. Voin istua tässä ja säteillä auktoriteettiani.
Jaaha. - Jep.
Entä ihmiset, jotka ottavat kaiken, mitä voi pitää ilmaisena?
Kerro. - Kuten... Nämä pienet sokeripussit.
He eivät tarvitse niitä, mutta ottavat ne silti.
Onko kyse taas äidistäsi? - Voi luoja, hän on mahdoton!
Hän kerää ilmaisjuttuja kuin hamsteri.
Ja vieraille hän tarjoilee varastamiaan sokeripusseja.
Vau... - Jep, kestämätöntä.
Paikallisena oppaanasi suosittelen seuraavaksi Witte Koppenjeneveraa.
Se on aivan mahtavaa.
Olen tainnut jo saada muutaman sellaisen
enkä ehkä kykene säteilemään auktoriteettiani, jos...
Miehet, jotka nukkuvat sukat jalassa. - Jep. Pirun pikkuporvarit!
Kuule, minun pitää nyt mennä.
Oletko kunnossa?
Mitä oikein teit minulle?
Älä yritä estellä.
Loistavaa.
Ajelimme ja soittelimme eri paikoissa.
Joskus yleisöä oli vain viisi, mutta sekin oli ihan ok.
Muistaako tyttäresi sen?
Ei, mutta hän pitää hänen äänestä.
Olen soittanut hänelle lauluja autossa. Hänellä oli kaunis lauluääni.
Ja niin on tyttärellänikin.
Ei rintakipuja tai väsymystä? - Ei.
Sydämensä vain lopetti. 'Ei enää happea tälle ääliölle.'
Miten pää voi?
Yritän välttää äkkinäisiä liikkeitä.
Minulla on yleensä parempi viinapää. Tanskalainen kun olen.
Niin tietysti.
Moni mies varmasti haluaisi tehdä sinut onnelliseksi.
Valitettavasti minua ei näillä nurkilla pidetä sopivaksi suhteeseen.
Älä nyt. - Ihan totta.
He pelkäävät. Sukukirous.
Sukukirous? Koska miehesi kuoli?
Se, ja vähän muutakin. Tylsä tarina.
Lyhyt versio.
Mummini murhattiin, kun olin pieni eikä tekijä koskaan selvinnyt.
Isäni tuli hulluksi, alkoi juoda ja menetti työnsä.
Äidistä tuli tunnetasolla poissaoleva
ja nyt hän kärsii tuntemattomasta sairaudesta.
Pakenin kaikkea ja lähdin New Yorkiin, mutta sitten Neil kuoli
ja jätti minut ja pienen Hanna-nimisen energiapommin.
Jessus... Kuulostaa kunnon kiroukselta.
Eikö vain.
Asun täällä.
Kiitos, että kerroit sen ennen kuin vietämme koko illan yhdessä.
Yleensä menee enemmän aikaa ennen katastrofia
joten pysyttelen kaukana. - Kiitos.
Nähdään.
Oikein hyvä.
Edwin? - Paaluun!
Kovempaa. - Sitokaa paaluun!
Edwin? - Niin?
Eihän hän ole oikea noita?
Joo, tykkään. Hyvä. - Niinkö?
Periaatteessa.
Ei ihan, mitä ajattelin. Meillähän on jo, mikä toimii.
Niin, mutta tämä on rankempi.
Totta, totta. Mutta täytyykö sen olla? Sitä tässä mietin.
Nähdäänkö myöhemmin?
Mahtaakohan olla hyvä ajatus.
Okei, sinä saat päättää.
Yleensäkään.
Musiikin takiako?
Ei se siihen liity. Miten niin? Joko päätit?
En vielä.
Okei.
Voisitko lukea Panamakirjaa?
Taas kerran? - Vain kuvat.
Hyvä on.
Äiti?
Voidaanko tehdä tätä aina?
Mitä? - Lukea kirjoja.
Jonain päivänä haluat ehkä tehdä sitä omien lapsiesi kanssa.
Enkä, haluan jatkaa sinun kanssa.
Mitä teet? - En aio jäädä koko yöksi.
Et varmaan. - En aio.
On hurjan kylmä.
Minulla on apu siihen.
Noin, ihanaa. - Jep.
Miksi teet näin itsellesi?
Anteeksi.
Otin vähän maitoanne.
Ei se haittaa.
Kunhan...
Odota täällä, okei?
Ole kiltti...
Äiti, keittiössä on joku mies. - Mitä?
Se mies...
Olen pahoillani.
Yläkertaan. Heti!
He pakottavat minut siihen.
Mitä helvettiä? - Äiti!
Mene pois! Minä pyydän.
Äiti!
Helvetti soikoon!
Näetkö?
Hei.
Pahoittelen taas kerran tapahtunutta. Aivan uskomatonta.
Olen tuntenut hänet kauan. Hän ei tekisi pahaa kärpäsellekään.
Kaikki pitivät hänestä. En tajua, mikä häneen meni.
Hän ei ymmärrä, mitä on voinut tapahtua.
Mies oli ilmeisesti erittäin mukava ja kaikki pitivät hänestä.
Niin kulkuristakin sanottiin, kunnes sitten kävi niin.
He ymmärtävät. Syy ei ole sinun. Et voinut tietää.
Se mies. Hän oli korkeintaan 40 tai 45.
Niin. - Eli, vuonna 1991
hän oli jotain 10, 15.
Niin. Ja hän asui Romaniassa.
Voidaanko jutella yläkerrassa?
Oli rohkeaa sinulta tulla tänne.
Yllämme tosiaan on kirous. Se on aika ilmiselvää.
Tulehan.
Se alkaa taas. Hän on palannut.
Se alkaa taas. - Pitää häipyä mahdollisimman pian.
Kokoa itsesi.
Haluatko takaisin klinikalle? Siksi en tykkää tulla tänne.
Piirsin neljä aurinkoa.
Liila. - Joo.
Mummi!
Otetaanko hänet ulos? - Se on parasta.
Älä ikinä enää pakota minua siihen.
Turhaahan se on, jos vain painelet nappulaa.
Käyn vessassa. - Betriek!
Neiti? Voinko auttaa?
Ei, odotan vain erästä.
Nu a murit.
Missä hitossa luuhasit?
Eksyin.
Eksyit? Vessathan ovat aulassa.
Voin todella huonosti.
Hei, puhun sinulle.
Voin huonosti.
'Hän ei koskaan kuollut.'
Viisi sekuntia. - Betriek!
Hei! - Hetki vain.
Hei.
Olen täällä äidin kanssa. Tulitko tapaamaan sitä miestä?
Radua? Kyllä.
Kertoivatko he, miksi hän teki sen?
Hän ei ole vielä herännyt, joten...
Leirillä puhuttiin... - Betriek!
Mitä?
He sanoivat hänen kaivaneen. - Kaivaneen?
Yksinään. Sivummalla.
Erikoinen yhteensattuma, eikö vain?
Betriek!
Mitä teet huomenna?
Hei. Aina täsmällinen.
Tämä paikka taas. - Kamalia muistoja?
Näetkö tuon vanhan miehen tuolla?
Kenet? - Tuo.
Hänen poikansa kuoli suolla pari päivää sitten
kaivettuaan jotain ylös.
Mitä se oli?
Nainen. - Nainen?
Anteeksi, erittäin vanha nainen.
Satoja vuosia vanha. Suoruumis.
Kuinka vanha tarkalleen?
Tutkimme sitä yhä, mutta vanha.
Mitä?
Tule.
Ymmärsinköhän oikein -
että poikanne uskoi löytävänsä tämän naisen?
Kippis.
Olemme herkkää väkeä. Minä ja isäni, mutta etenkin Micha.
Hän aina tietää asioita.
Asioita, joita ei voinut tietää, mutta joista sai tiedon toiselta puolen.
Olisikohan hänelle kuiskattu, mistä pitää kaivaa?
Oletkos sinäkin sellainen? - Ei, en minä...
Kunhan kiusoittelin. Minäkin kasvoin sen kanssa.
Heleenin kuiskausten.
Hän puhuu Feiken legendasta.
Isäni oli varma, että suolla kuiskailtiin.
Hän oli Michan hengellinen opas siihen aikaan.
Michan paniikkikohtaukset loppuivat siihen.
Hänet löydettiin lootusasennossa. Isäni oli opettanut sen.
Kun sen kuulin, tiesin, että hänen oli täytynyt kivettyä.
Suokaa anteeksi.
Mitä nyt?
Anteeksi.
Kysyit, onko se voitu kuiskata hänelle.
Vastaus on kyllä.
Tässä on numeroni. Se auttaa, jos sinulla on kysyttävää.
Kiitos.
Kuka on Heleen?
Uskomatonta, ettet tiedä. - Mitä?
Te tiedepojat ette tiedä mitään.
Kerro.
Se on Feiken legendan konna. Jonkinlainen pahuus suolla
joka kuiskaa kamalia asiota sille, joka kuuntelee.
Hölmö tarina pelottamaan lapsia menemästä suolle.
Kummitusko? - Joo.
Jotkut ottavat sen tosissaan. Saat nähdä.
Parin päivän päästä on vuosijuhla.
Oikein koulumusikaalikin, hullua.
Otatko sinä? - Mitä?
Otatko sen tosissasi? - En.
Inhoan sitä tarinaa.
Isä sanoi kuulleensa sen kerran.
Kuiskausia.
Minäkin taisin kuulla.
Sairaalassa.
Mitä?
Mitä pitäisi sanoa? Älä viitsi.
Ei mitään.
Älä sano mitään.
Kerro naisesta, jota kaivatte ylös. - En.
En kerro mitään, mistä tulet harhaiseksi ja omituiseksi.
Anteeksi vain, harhaiseksi?
Niin. - Mies tunkeutui kotiini.
Minun ja perheeni kotiin!
Hän yritti tappaa meidät, ja sitten sai kallonsa halki!
Tiedän. - Joten älä...
Mitä?
Älä kohtele minua kuin olisin sekopää. - En kohtelekaan.
Sinulla on trauma, joka voi vääristää todellisuudentajun.
Haista paska! - Mitä sillä meinaat?
Pysäytä auto. Pysäytä!
Betriek!
Minne menet?
Betriek!
- Ei!
Voi helvetti.
Täytyy palata leirille. - Painu helvettiin!
Olet humalassa. En tarkoittanut sitä niin.
Ole kiltti ja tule.
Tule nyt.
Mennään takaisin. En voi jättää sinua tänne.
Tule nyt.
Lopeta jo!
Onko tämä sinusta hauskaa?
On.
Jonas!
Missä olet ollut? Yritin tavoittaa sinua.
Mennään sisään. - Olet ihan mudassa.
Katso.
Kaula on viilletty auki. - Juuri kuten muidenkin.
Onko niitä lisää?
Neljä tarkalleen. Kaikki naisia.
Ihmeellistä.
Ja kaikkien kaula viilletty pystysuoraan?
Tietääksemme.
Nämä löytyivät Radun kaivamista uusista kuopista.
Näinkö on?
Oletko kunnossa? - Ei tässä mitään.
Et näytä voivan hyvin. Vien sinut lämpimään.
Kerrotaan lehdistölle vasta, kun tiedämme enemmän.
Selvä.
Poika?
Voisitko tarkistaa yhden asian?
Betriek... - Jessus, äiti!
Kaikki hyvin? - Pelästytit minut.
Kuulin ääniä. Oletko sairas?
En.
Voin nyt hyvin.
Muutamia harmaita laikkuja.
Siksikö olen täällä?
Mistä se ottaa kuvia? - Mikä?
Miksi kamera ottaa kuvia, vaikka siellä ei ole mitään?
Mites naiset?
Ovatko selvinneet järkytyksestä?
Älä sitä romanialaista murehdi, hän selviää. Niin minulle kerrottiin.
Se ei ollut hänen syytään.
Mitä nyt?
Hän vain kuunteli.
Aivan kuin olisimme matkanneet ajassa taaksepäin.
30 vuotta sitten olimme samassa jamassa.
Ryppyjä sinulla oli vähemmän, mutta samat vaatteet päälläsi.
Roel?
Roel!
Mitä tapahtuu?
Tarvitsen sinulta jotakin.
Tässä se on. Feiken legenda.
Kauan sitten elivät ilkeä herra Walter ja katkera vaimonsa Heleen.
He kohtelivat väkeään julmasti ja elivät ylellisyydessä muiden kärsiessä.
Heidän kodissaan oli tusinoittain palvelijoita.
Yksi heistä oli Feike-niminen tyttö.
Missä vaari on?
En tiedä.
Menehän. Pidä hauskaa.
Eikä aikaakaan, kun Walter alkoi tuntea himoa tyttöä kohtaan.
Ja pian tapahtui pahin mahdollinen. Feike tuli raskaaksi.
Kun Heleen kuuli asiasta ei hänen raivollaan ollut rajaa.
'Se ei ollut Walter!', hän huusi. Tyttö lumosi hänet pakanallisilla voimillaan.
Siten Feikeä alettiin pitää noitanaisena.
Odottaessaan tuomiotaan vankityrmässä hän rukoili apua Jumalalta.
Mutta häntä kuunteli toinen jumala. Pakanajumala.
Moolok, lapsiuhrien jumala.
'Autan sinua välttämään kauniille sielulle arvottoman kohtalon', hän kuiskasi.
'Mutta tiedä, että tämä kosto on oleva toinen vankila
ja tulen vaatimaan minulle kuuluvaa:
Sinun jälkeläisesi, myös vielä syntymättömät.'
Sopimus solmittiin ja sinetöitiin Moolokin merkillä
joka poltettiin tytön otsaan.
Seuraavana päivänä Feike oli tuomiolla.
'Kadu!', rouva huusi. 'Myönnä tekosi ja kadu', hän vaati.
'Kadu', hän toisti kolmannen kerran.
Mutta Feike vastasi urheasti: 'Ei, vaan sinun täytyy katua.'
Hän vapautti kätensä ja ennen kuin kukaan ehti reagoida, hän viilsi kurkkunsa auki.
Feiken viimeisessä henkäyksessä
Heleenin tuomittu sielu poistui hänen ruumiistaan.
Siitä lähtien Heleenin elävä ruumis kuului Feikelle.
Herran vaimona hän vaikutti miehen vallanpitoon.
Pian olivat onni ja hyvinvointi palanneet.
Vielä nykyään Feikeä pidetään todellisena sankarittarena ja valontuojana.
Hän viilsi kurkkunsa auki?
Niin. - Pystysuoraan?
Ei tässä kerrota.
'Kansa uskoo Heleenin hengen jääneen suohon.
Täynnä raivoa ja kostonhimoa,
kamalia valheita ohikulkijoille kuiskaten.'
Siksi kai täällä ei käy oikein kukaan.
Hei, pikku riiviö. Olit lostava. - Näitkö minut?
Olet oikea tähti. Sinäkö teit tämän?
Joo.
Mistä se tuli? - Minä keksin.
Anna kukka mummille.
Mummi? Cleo sanoo, että Feike oli oikea noita.
Niinkö? Mistä hän tietää? - Cleon isä kertoi hänelle.
Missä olet ollut?
Unohtiko vaari? - Taisi unohtaa, kultaseni.
Ääliö!
Meidän piti mennä juhliin.
Tiedän, kulta. Mennään heti, kun olen tehnyt yhden asian.
Haloo? - Hei, Jonas tässä.
Nähdäänkö Feike-juhlissa illalla?
Tulen myöhemmin, joskus kahdeksalta. En voi tulla vielä.
Minun täytyy tehdä eräs asia.
Isäni oli meedio.
Mutta minä en ole. Ymmärrän pikemminkin trooppista vedenalaiselämää.
Sitä ei voi nähdä, mutta kalat puhuvat toisilleen
mikrovärinällä. Lähettävät hienovaraisia signaaleja.
Siksi lasiin koputtaminen on niille kidutusta.
Sitä ei saa tehdä. Menevät siitä sekaisin.
Pidän sen mielessäni.
Niin se oli myös Michalla.
Toiset ovat muita herkempiä värinälle.
Poikani. Tyttäresi. Sinä.
Yritän olla vaikuttamatta siihen. Vaan en tiedä, mitä se meinaa.
Mutta joskus se voi olla varoitusmerkki.
Henkinen S.O.S.
Ja sinun on parasta kuunnella.
Siksihän tänne tulit?
Käy istumaan.
Totta puhuen, en ole tehnyt tätä montaa kertaa.
Sulje silmäsi.
Voi ei.
Jonas tässä, jätä viesti.
Hei, minä... Voitko soittaa minulle?
Missä hän on?
Hei.
Et saa olla täällä.
Mitä teet?
Missä loput ovat? Tämän mukaan löysitte vielä kahdeksan.
Se on totta.
Missä Jonas on? - Jonasko?
Taisi lähteä juhliin.
Oletko sinä Betriek?
Ovatko ne kaikki naisia?
Ovat.
Eri aikakausilta? - Kuule, me emme saa...
Ovatko naiset eri aikakausilta?
Kyllä.
Ja samaa sukua?
Kuulehan.
Tyttäresi itkee silmät päästään. Mitä olet tehnyt?
Me lähdemme. Tavarasi ovat pakattuna alhaalla.
Mitä? Miksi? Minne?
Tunsitko ne suolta löydetyt ruumiit?
Naiset, joilta on kurkku viilletty auki. Muistuuko mieleen?
Tarkoitatko Feiken legendaa?
Tiedät tasan tarkkaan, mitä tarkoitan.
Sinun täytyy auttaa minua.
Pitääkö vääntää rautalangasta?
Joku yrittää vahingoittaa meitä. Ne naiset uhrattiin.
Joku sekopää leikkasi kurkut auki, kuten mummin.
Joko valkeni?
Mistä tiedät? - Mitä väliä sillä on?
Haen isän. - Kulta...
Betriek tässä. Jätä viesti...
Rakas?
Mitä muuta hän sanoi? - En tiedä.
Hän oli järkyttynyt kaikesta. Onnekseen mitään ei tuhoutunut.
Olin tosi kiva hänelle.
Hän on kokenut kova. - Niin, se päällekarkaus.
Ei vain se. Hänen miehensä kuoli, mumminsa murhattiin ja...
Hänen mumminsa murhattiin? - Kyllä.
Älä vain sano, että joku viilsi mummin kurkun auki.
Miksi sanot noin?
Ei helvetti, siis joku... - En tiedä.
Luuletko, että sitä tapahtuu yhä? - Mitä?
Uhraamisia.
Hän mumisi jotain, että perheensä on vaarassa.
Siksikö hän sekosi? Koska yhä...
Uhrataanko sille jumalalle yhä ihmisiä? Moolokille.
Miten voit? Anteeksi, innostuin liikaa. Tyhmä ajatus.
Saanko lainata autoasi? - Kävelin tänne. Miksi?
Pitää mennä. - Lähdetkö? Miksi?
Olen pahoillani.
Jonas!
Kaikki hänen ansansa ovat poissa. - Mitä?
Äiti!
Vaari on kummallinen.
Tulehan.
Roel!
Tee jotain!
Toinen ovi on auki.
Pysy täällä. Älä päästä ketään sisään. Lupaathan?
Isä!
Isä, ei!
Päästä irti!
Äiti?
Äiti? Äiti?
Ei...
Voi helvetti!
Äiti? - Ei hätää, kultaseni.
Se on ohi nyt.
Poliisille, kiitos.
Haloo?
Betriek?
Betriek.
Betriek!
Mitä? - Hanna...
Tule syliin, kulta!
Kiitos, että tavataan täällä.
Olen Hollannissa vain päivän, ja... Tämä on ollut hullua.
Hieno. Mikä se on?
Vierasmaja.
Tuli talokaupan mukana eikä sille oikein ole käyttöä.
Se on kaunis.
Jos haluat, sinä ja Hanna olette tervetulleita käymään.
Teille voisi tehdä hyvää vaihtaa maisemia.
Voisit ottaa viulun mukaan.
Ja voisit vaikka levyttää pari albumia.
Kiitos. - En voi, myin sen.
Myit viulun? - Jep.
Nyt tarvitsemme turvallisuutta ja tuttuja asioita Hannan kanssa.
Niin tietysti. Ymmärrän.
Miten hän voi? - Hän pärjää.
Hienoa, miten olette selvinneet kaikesta.
Niin.
Sinun ehkä kannattaisi puhua jollekulle. Ammattilaiselle.
Mantrani näyttäisi toimivan.
Blik op oneindig.
Sitä on vaikea kääntää, mutta vaikka, 'Eteenpäin'.
Blik op oneindig.
- Kuulostaa hyvältä mantralta.
Toimii minulle.
Mikä omasi on?
En tiedä.
Totta puhuen, minun on ollut vaikea keskittyä viime aikoina.
Minulle on järjestetty huomenna luento Pariisissa, joten...
Olen pulassa.
Hyvin se menee.
Jep.
No niin. Oli tosi kiva tavata taas.
Hanna! - Jaaha.
Soita, jos muutat mielesi.
Se tekisi teille molemmille hyvää. Ja minä todella arvostaisin seuraa.
Selvä. Älä murehdi.
Näytät väsyneeltä. Pärjäile.
Selvä.
Kyllä tämä tästä.
Joskus on parempi antaa tällaisten asioiden olla.
Siinä sinulle mantra. - Että antaa olla?
Niin.
Anna olla.
Han?
'Puiden takana on pieni talo.
He eivät olleet ennen nähneet maata yläilmoista.'
Mikä sana tämä on?
Ikinä. Meidän ei ikinä tarvitse lähteä pois.