Vad är det?
Jag vill bara vara säker.
- Gällande vad? - Dumpling.
- Varför är du här så sent? - Förlåt.
Varför kom du hela vägen hit bara för det?
Gör det som känns lämpligt. Du vet vad som måste göras.
Nu går vi och lägger oss.
Han stank av sprit.
Jaså, hade du druckit?
- Hur kan kommendanten ens fråga det? - Ja, ja... Vad hände sen?
När jag berättade om generalens undvikande svar för Bon-
skrattade han åt mig och sa: "Vad förväntade du dig av generalen?"
"Han säger aldrig vad du ska göra, men om du inte gör det blir du dödad."
Kamrat kommendant, uppviglaren är i gång igen.
Det här jäkla lägret fungerar inte utan mig.
Jag kommer strax. Ge honom penna och papper.
I sådana här situationer finns det tre alternativ.
Vilket föredrar generalen?
En offentlig avrättning, en olycka, eller ett mystiskt försvinnande?
En offentlig avrättning som ser ut som en olycka, så klart.
Då borde det vara ett väpnat rån. Jag kan få det att se ut som det.
Nej, jag måste göra det. Generalen bad mig.
- Du har ingen erfarenhet. - Men det har du?
Vi pratar om ett beställningsmord.
Det är inte som att hoppa fallskärm och skjuta med kpist.
Saken är den att jag inte var en vanlig fallskärmsjägare.
- Vad menar du? - Du har väl hört talas om F6-programmet?
Vad då?
Förlåt, jag berättade aldrig för dig eller Man.
F6 var ett topphemligt program. Du vet vad det innebär.
F6. Liemannen.
Det var hemskt att få veta att min vän var en yrkesmördare-
som hade dödat dussintals av våra kamrater.
Men ärligt talat var det också en lättnad.
Jag var inte den enda som hade ljugit i alla dessa år.
Och jag hade användning för hans expertis.
Titta. Det är dags för godis.
Ser du? Han gör samma sak varje dag. Det har varit samma rutin i en vecka.
Vet du vad?
Du har blivit pratsam på sistone. Vad är det med dig?
Svara.
Du sa just att jag är för pratsam.
Klockan tolv - som vanligt.
Just det, de har precis fått tvillingar. Pojkar, eller en pojke och en flicka?
- Jag vet inte. Fan! - Vad är det?
Varför tog hon med sig bebisarna i en jävla barnvagn?
Jag ville inte se dem.
- Du skulle ändå behöva se dem på festen. - Festen?
- Fan, säg inte... - Vi är bjudna.
Han kom förbi spritbutiken.
Dumpling är väldigt stolt att hans mamma ska fylla 80 år. Han sa...
Som det ser ut nu lever hon säkert längre än mig.
- Jag undrar hur Man mår? - Om han inte tog sig ut...
...blir han säkert torterad just nu i ett så kallat omskolningsläger.
- Skit samma. - Bon, nej!
Vänta! Tänk om någon ser oss?
Lugn gata, en avfart till motorvägen... Området är ändå riskfyllt.
Om vi tar hans plånbok tror polisen att det var ett rån.
Är du galen? Vill du göra det där hans familj bor?
Hör på. Det här är dödszonen.
Mellan bilen, väggen och kanalen kan han inte fly.
Ett skott - bakom örat eller i pannan, beroende på vilket håll han vänder sig åt.
Hur som helst blir det en sörja. Har du sett hjärnsubstans?
- Självklart, jag älskar det. - Jag hatar att få det i munnen.
Det är svart och har bitar med koagulerat blod.
Min son har tyvärr åkt till jobbet och hans fru är ute med tvillingarna.
Det är bara jag hemma. Ensam, som vanligt.
Jag förstår. Vi kommer tillbaka en annan gång.
Ni har åkt ända hit. Ska ni gå redan?
Var inte ni på väg ut själv?
Nej. Nej...
- Majoren verkar ha blivit en gottegris. - Nej, de ska distribueras.
Han vill bli rik - som en riktig amerikan.
Men vilken dålig värdinna jag är!
Vi kan inte göra det i carporten. Inte när hans mamma är här.
- Jag visste att du skulle säga så. - Hon kommer att höra allt.
- Hon kommer att tro att det är en bildörr. - Tyst, det är inget fel på hennes hörsel.
- Kom igen, hon är jättegammal. - Kan vi gå nu?
Nej, ni får inte gå än! Jag vill bjuda på något speciellt.
Jag måste gömma dem för min son.
Paille d'Or-kex med hallon.
Vad var det som du inte gillar att äta? Du sa det nyss, när ni var där ute.
- Ursäkta? - Något med bitar...
Svart med koagulerat blod?
Vi håller på att bestämma menyn till min fest på lördag.
Blodpudding. Bon gillar inte blodpudding.
- Blodpudding? - Det lagas med blod, som tiet canh.
Oroa dig inte, vi ska fira mitt långa liv. Vi skulle aldrig servera blodpudding.
Kapten, varför har du ingen fru än? Du är så stilig och smart.
- Ni vet varför. - Det? Struntprat, det här är USA!
Ingen här bryr sig om du är en oäkting.
Lova att du tar med en dejt till festen.
- Varför dyker du upp här? - Jag tänkte bara titta förbi.
Vi kanske måste lägga till en regel - inga oväntade besök.
Du ser bra ut.
Du ser inte så pjåkig ut själv, med tanke på att du bara tittar förbi.
Har du varit på en fest för att fira ett långt liv?
Nej, men kan jag ha sett en i ett avsnitt av "Star Trek"?
Vill du att jag ska följa med?
Om jag går med på det... Hur ska du presentera mig för gästerna?
Varför känns det som att det inte finns ett bra svar på den frågan?
Det är ingen fälla. Slappna av, du är för spänd ibland.
Du har rätt, men betyder det att du följer med?
Jag ringer dig i kväll.
Så sorgligt.
Följer du...
- Följer du efter mig? - Nej, det är en slump. Därav min häpnad.
- Jag visste inte att du hade en hund. - Den här? Den är rekvisita.
Ingen bryr sig om en homosexuell man som rastar sin löjliga hund.
- Homosexuell? - Jag är hur jag behöver vara, som du.
Tillhör han CIA?
Han är väl lagd åt det misstänksamma hållet.
På tal om det, hur går det med generalens misstankar?
Hittade din kontakt i Saigon något värt att undersöka?
Dämpa generalens oro genast. Varför? För att vi behöver honom.
Men han är väl bara en maktlös clown nu?
Ja, men han är fortfarande kung. En clown med krona.
Så sluta svamla och hitta lite jävla bevis.
Det skulle gynna dig också. Det var du som misstänkte godisföretaget.
Hitta något gott som generalen kan suga på.
- Bevis? - Vi kan ta i med hårdhandskarna.
Men vad gör vi om han förnekar det? Kom ihåg, det här är USA.
Om ändå vi var i Vietnam där man kan tortera civilpersoner.
Måste jag verkligen plocka upp det?
- En skötsam, homosexuell man skulle det. - Herregud, du har rätt.
Nej, ät inte upp det!
- Tänk om jag inte hittar bevis? - Då går du vidare till nästa kille.
Sen till nästa kille och nästa efter det till du hittar något.
En sak till. Kan du ta hand om det här?
Nu går vi.
Jag struntade i att spioner ska ha tålamod och frågade Man en sista gång.
Majoren var oskyldig - så oskyldig man kunde vara i den armén.
STÖD VÅRA REPRESENTANTER
NED GODWIN TILL KONGRESSEN
Men jag fick inget direktiv från Man om jag borde döda majoren eller inte.
Jag började undra om det var ett tyst nej eller ett tyst ja.
Varför är han fortfarande kvar?
Jag är utsvulten.
Jag sa ju det. Det är inte så enkelt.
Vi måste iaktta hans rutiner i en månad...
Vem är den jäveln?
Killar med tandpetare innebär alltid problem.
Skit samma.
Du...
Major?
Det är inte som det ser ut.
- Vad ser det ut som? - Vi är affärspartner.
- Vad bedriver ni för slags affärer? - Saken är den...
Jag ska vara ärlig. Jag har en liten exportfirma vid sidan av.
Menar du det där?
Gammalt godis. Jag säljer det till rabatterade priser.
Jag försöker bara stärka den svarta marknaden i Saigon-
vilket destabiliserar kommunistregimens ekonomi.
Saigon? Säljer du ruttet amerikanskt godis till vårt eget folk?
Det är inte ruttet!
Visst, det har passerat bäst före-datumet, men det är inte ruttet.
Det är som min mamma - fortfarande fräscht!
Snälla, säg inget till generalen. Han skulle inte förstå.
- Han kanske skulle... - Snälla.
Vi är i en ny värld.
Man kan gå hur långt som helst och klättra hur högt som helst-
så länge man tjänar pengar.
I USA är vi inte bara en kines och en oäkting.
Om du hänger dig åt det här landet blir du en riktig amerikan.
Men om du inte gör det...
...blir du ett spöke som vandrar mellan två världar för alltid.
Bra sagt.
Omfamnad av mannen som jag skulle döda kom jag att tänka på hans mamma.
Hur långt har du kommit?
"Omfamnad av mannen som jag skulle döda kom jag att tänka på hans mamma."
- Är ni verkligen flyktingar? - Asiatiska familjer, du vet.
Jag vet inte hur fick han ihop tillräckligt för allt det här.
Ms Mori.
Jag kommer strax.
Vilket svek.
- Av vem? - Är det inte uppenbart?
Majoren?
Hur vågar hon förödmjuka sin pappa inför oss alla?
Hur vågar majoren tillåta henne att hora på scenen?
Jag skulle inte behöva genomlida det här om du hade gjort ditt jävla jobb.
Jag ville vara generös och låta honom fira sin mammas 80-årsdag.
Generös? Får du avgöra om du ska visa generositet?
Tack, tack.
Kan alla slå sig ner på sina tilldelade platser?
Mina damer och herrar, jag har förberett en gåva till min mamma.
Mamma...
När jag rör vid min navel-
minns jag hur du och jag var sammanlänkade.
- Lana? - Inte skolflickan du minns.
Grattis.
I dag tar du också steget från att vara "någons dotter".
Du, då? Tog du steget från att vara "någons adjutant"?
Jag hoppas det.
- Du har en underbar sångröst. - Tack.
Det här är generalens dotter. Lana, menar jag.
Det här är min chef. Min flickvän, menar jag. Ms Mori.
Sofia.
Kom, vi tar något att dricka.
- Jag följer med. Vill du ha en Margarita? - Visst, om du hittar en.
Du är mitt hem och mitt hjärta.
Var jag än har varit har du varit vid min sida.
Tack, min son.
Festen skulle inte vara fulländad utan ett tal av en speciell gäst.
En amerikansk elitsoldat som stred på vår sida i fyra år-
och som fortfarande kämpar för oss i kongressen.
En stor applåd för vår vän, kongressledamot Ned Godwin!
Jävlar, det är självaste "Napalm Ned".
Tack.
Avbröt jag presentationen? Förlåt. Du kan titta på kortet.
"Välkommen, kongressledamot."
"Ert engagemang för vårt folk är lika tydligt som ärren på er hand."
Den här gamla saken?
De här skadorna är ingenting jämfört med vad ert hemland har fått utstå.
Det är en ära att vara här med er i dag-
för att fira den här underbara vietnamesiska damens långa liv.
Varsågod, en symbol för gemenskapen mellan våra två länder.
När jag slogs mot FNL var den här amerikanska kniven min bästa bundsförvant.
Den räddade mitt liv mer än en gång.
Det betyder otur i Vietnam att få en kniv. De kapar relationer.
- Vilken idiot. - Nej, det är en gåva. Håll den så här.
Att se er så stolta påminner mig om något som ligger mig varmt om hjärtat.
Det fantastiska löftet som USA innebär - löftet om den amerikanska drömmen.
Löftet att USA är ett land för frihet och självständighet.
Ett land av hjältar som hjälper vänner och förgör fiender.
En vacker dag kommer USA att vara mäktigt igen-
tack vare modiga invandrare som ni.
Och den dagen kommer USA att höra er vädjan och erbjuda sin hjälp.
Den dagen, general Trong som kämpade modigt vid min sida i norr...
Hör på. Landet ni har förlorat kommer återigen att bli ert.
Länge leve Vietnam!
Kommunismen vinner aldrig. Kapitalismen ska segra!
- Länge leve Vietnam! - Länge leve Vietnam!
Länge leve Vietnam!
USA! Vietnam!
Skål.
- Mycket inspirerande, Ned. - Bonusen är att det är sant.
- Och den generösa gåvan av er kniv... - Nej, nej. Det är bara en bra kopia.
Det här är mannen som jag berättade om. Han är min kommunikationschef.
Som ni ser är han av blandad härkomst.
Ja!
Kom upp, allihop. Vi ska ta en bild.
- Förlåt. - Ingen fara.
Låt mig presentera tvillingar.
Spinach, som i den amerikanska serien "Karl-Alfred".
Karl-Alfred äter spenat och blir stark.
Sen kom Broccoli naturligt. Styrka och hälsa!
- Det här landet är inte för de svaga. - Vilka bra namn.
Företaget? Jag vill vara med.
Visst är de gulliga?
- Ställ dig på andra raden. - Varför det?
Skulle du få stå längst fram i bilden i den där korta kjolen? Skynda dig.
Ursäkta mig.
- Vet du vad som var roligt med talet? - Du tänker säkert berätta.
Frihet, självständighet, demokrati... Det låter som kommunistpartiets slagord.
Slagord är som kostymer - vem som helst kan bära dem.
Snyggt, får jag använda det?
Din vän är intressant. Han verkar stolt över att flirta med slagordsrörelsen.
Han är inte min vän.
- Är alla här? - Vänta!
- Kan någon stänga av diskokulan? - Håll dig frisk, mamma. Många älskar dig!
Min son, det är inget fel på min hörsel!
- Tvillingar, le! - De föddes här. Prata engelska.
- Spinach, Broccoli, omelett! - Le!
Omelett!
Amerikanerna överöste oss med deras godis. Vi blev beroende.
Du packar det gamla godiset och sen skickar han det till...
Hongkong. Vår kille i Kowloon-
får paketen att se ut som donerat skolmaterial från Nordkorea.
- Okej. - Sen skickar han dem till Saigon.
Ingen tittar på donerat skolmaterial från allierade socialister.
Du borde ha en sådan här på stötfångaren.
USA - ÄLSKA DET ELLER LÄMNA DET
Tack.
Se på oss! Två riktiga amerikaner.
Nästa helg ska vi fira USA:s nationaldag för första gången.
Jag har hört att det firas ordentligt.
I år blir det ännu större. Det är bara ett år kvar till 200-årsjubileet.
Vi kommer inte att se himlen alls - bara fyrverkerier!
- Fyrverkerier... - En kinesisk uppfinning, så klart.
Fyrverkerierna låter mycket, men ta det säkra före det osäkra.
Ja.
- Är du dum? Varför valde du de skorna? - Jag är ny på det här!
Du borde ändå veta att ingen har finskor till en sporttröja.
Allt börjar med sunt förnuft. Tänk efter.
Var ska du stoppa Dumpling?
Kanske precis innan han når ytterdörren? Han kommer hem och då slappnar han av.
Om han ser pistolen då rusar han mot dörren. Det fattar du väl?
Se till att han är mellan bilen och väggen innan du skjuter honom.
- Jag vet. - Vad gör du sen? Berätta.
Jag får honom att vända sig om. Nej, han ska inte vända sig.
Jo, jag får honom att vända sig om.
Du klarar aldrig att skjuta honom om du ser hans ansikte.
- Valde du den med flit? - Det får nog honom att slappna av.
Vad då? Är det för ironiskt?
Major?
Hej!
Den härliga doften...
Tack! Är det halloween eller något? Klä ut sig och dela ut godbitar...
Du ser verkligen vit ut nu!
Ditåt.
Har mitt företag gjort generalen arg?
- Han kan få en andel. 50-50. - Jag sa åt dig att inte vända dig om.
När då?
40-60. Okej, 20-70?
- Du kan få de sista 10. - Vänd dig om.
Jag skulle ju inte vända mig.
Gör bara som jag säger, för fan!
Du skulle inte skjuta en man som du tittade i ögonen.
Särskilt inte samma man som drog dig ombord på flyget till friheten.
Fyrverkerierna har slutat.
Flytta på dig, Bon! Jag kan göra det.
Kom igen, Bon. Flytta på dig!
Håll käften, din idiot! Sluta säga mitt namn!
Snälla, gör det inte.
USA - ÄLSKA DET ELLER LÄMNA DET
Hallå?
- Det är gjort. - Bra.
Kan du skriva ett minnestal åt mig?
Ursäkta?
Begravningen ordnas snart och de vill säkert att jag håller ett minnestal.
Vem annars?
Försök - som på den gamla goda tiden.
God natt.
Varför valde du en stinkande durian som present, av alla saker?
Du luktar skit. Tvätta håret igen.
- Tror du verkligen att han var spion? - Vem bryr sig? Han var skyldig till något.
Galna jävel...
Så du är äntligen redo att diskutera den incidenten.
Bra. Jag har sett fram emot det.
Låt mig ta det från början.
Låt mig presentera vår listigaste motståndare.
18 MÅNADER TIDIGARE
Hörde du om bombattackerna i Binh Duong? Ett armbandsur användes som utlösare.
Först två sprängningar och sen en till under räddningsinsatsen?
- Menar du... Watchman? - Det var hans smeknamn som soloartist.
Men nu har han ett band.
Han levererar så vältajmade hittar att vi vet att han har någon på insidan.
Det var inte så jag föreställde mig honom.
Vi spelade hundra olika låtar för att se vad som fick i gång adrenalinet.
Därför har vi spelat den här visan de senaste fem dagarna oavbrutet.
Kommunisterna lyssnar hellre på en blötfis än countrymusik.
Men han har inte sagt ett ord.
Vi har gjort livet surt för honom, men han ger sig inte.
Det är därför du är här. Gå in dit och gör något.
Var kreativ och knäck honom.
Dansa med mig!
Okej, det räcker.
Det räcker.
Sluta.
Sänk inte! Vet du inte hur mycket jag älskar den musiken?
Den sången är för elak för någon som är oskyldig till motsatsen bevisats.
Hallå, amerikanerna där inne! Hörde ni det skitsnacket?
Vi gulingar är skyldiga till motsatsen bevisats.
Varför skulle ni annars skjuta först och fråga sen?
Ni amerikaner tror att vi blev onda så fort vi kom till i mammas mage.
Att vi föds som FNL-anhängare.
Jag kan inte få dig frisläppt-
men jag kan se till att vistelsen här bli mer trivsam.
Jag kan ordna en kommunistisk sång eller en papegoja att prata med.
En trillingblomma?
Fåglar...
Blommor...
Dra åt helvete.
CIA-asen där ute har en tortyrmanual.
Har vi?
Den är lika invecklad och exakt som de schweiziska klockorna du älskar.
Alla pratar förr eller senare.
Så...
Vet vi att ni har mullvadar... bland oss.
Du kommer att ange dem. Varför skjuta upp det?
Varför vänta till amerikanerna har skickat tusen volt genom din pung?
Vet du vad CIA kallar en fånges penis som har fått uppleva det?
Darrålen.
Du kommer att be om att få dö när det sker.
Du kommer att ha förrått alla kamrater och allt du trodde på-
men ändå vara vid liv. Du kommer att känna dig så skyldig...
...att du kommer att be om att få dö igen.
Jag vet vad jag vill ha. Om jag får det...
Då berättar jag.
Ja!
Maten här...
Ärligt talat, den är för jävlig.
Jag vill ha kokta ägg till frukost i morgon.
Hårdkokta ägg.
Skulle...
...tre räcka?
- Ska inte du hämta läkaren? - Just det.
Stå inte bara där!
Kom igen!
Det är för sent.
Kom igen. Kom igen!
Han är borta.
Den sluga jäveln.
Han visste att om han skalade ägget skulle det inte fastna i halsen.
Vad då? Det är inte smutsigt. Skalet är ett perfekt, hygieniskt hölje.
Du var tyngd av skuld för både Watchmans och Dumplings död.
Den lyxen får man inte i vår värld.
Här får man bara känna skuld för en sak, så välj en.
En spion ska vara allt på en gång - en kamrat och en fiende.
Annars hamnar man på fel sida av ett förhör.
Men jag inser nu att jag aldrig kunde ha undvikt det ödet.
Kan en fråga också vara en order?
Även om den kan det betyder den inget om det redan är gjort.
ÄR DET NÖDVÄNDIGT
Jag skrattade länge när jag läste meddelandet från Man.
Det var exakt den frågan jag hade ställt mig själv tusen gånger.
Den enda skillnaden var att frågan var i imperfekt nu.
Var det nödvändigt?
Major Oanh var en uppoffrande och ödmjuk man.
Han fullgjorde sina plikter mot sitt land och sin familj utan att klaga.
Han sa alltid till sin familj: "Bli riktiga amerikaner."
"Gör landet till ert hem, annars blir ni spöken"-
"som vandrar mellan två världar för alltid."
Ska jag köra er hem?
Ser du knölen i trädet där borta? Det som ser ut som ett fågelbo?
Visste du att knölen är full av råttor? Det är ett råttbo.
Fan! Jag hatar råttor!
Den låtsas vara ren, men den här staden är smutsig.
"Älska det, eller lämna det!" Det var smart.
Ett rasistiskt hatbrott på nationaldagen. Väldigt smart.
- Men vet du vad? Du är lite knäpp. - Jag har lärt mig allt knäppt av dig.
Det var rätt kille. Vi hittade ett brev i en av godisaskarna.
Chiffret var så enkelt att killarna knäckte det på 20 minuter.
- Vad stod det? - Han var dig på spåren.
Varsågod.
DE KANSKE MISSTÄNKER MIG
SKA JAG DÖDA HONOM?
Hur vet du att det syftar på mig?
Minns du när vi sa att någon trodde att du var spion? Gissa vem det var?
Vilken idiot. Han gissade på killen som vi litar på mest.
Välkommen till spionvärlden!
Ett lass till. Sen är vi klara.
Löjligt, eller hur?
USA - ÄLSKA DET ELLER LÄMNA DET
- Vem är det här? Jag gillar det. - Gissa.
Det är The JDs.
- Min protegé! Du gör framsteg. - Tack, Claude.
Vart ska vi?
Till nästa hamn på din resa. Det här var bara början.
Du kan inte jobba för generalen för evigt. Det är dags för ett större uppdrag.
Marco! Bord ett?
Det här är den naturliga livsmiljön för världens farligaste varelse:
En vit man i kostym och slips.
Välkommen till stekhuset - en klassisk amerikansk institution.
Din uppgift i dag är att vara en typisk vietnames.
Varsågod.
Professorn inspirerade vår väns nästa projekt.
Han läste en av mina artiklar-
om elitsoldaternas första insatser i högländerna. Han kan inte släppa det.
Imitation sägs vara den mest uppriktiga formen av smicker.
- Kompensation skulle duga för mig. - Han går på hårt.
Han kräver hårdvara som jag kan få tag i tack vare min kontakt med nationalgardet.
- Lastbilar, stridsvagnar, helikoptrar... - Vem menar han?
- Tack gode Gud, jag är här. Hur mår ni? - Fint folk kommer sent.
Alla mår väl bra i vår allierade styrka?
Du är vietnamesen.
- Ursäkta, vem är du? - Allvarligt?
- Det första han säger? - Vet du inte?
Nicos Damianos.
- Har du hört talas om "The Combination"? - Och "The Combination 2"!
Jaha, visst.
Vet du inte...? Han känner till filmerna. Han kände bara inte igen dig.
Okej, men har du sett filmerna?
Den första - ungefär en fjärdedel.
Blev du uttråkad och gick?
- Är du filmkritiker? - Flyganfall. Biografen fick evakueras.
Jag gillade det jag såg, så berätta inte hur det slutar.
Se hur han häller i sig. Hammer vill supa. Ta det lugnt.
Det tar emot, men gillar jag grabben. Han är fräck.
- Är du fräck? - Han är otroligt fräck.
Hur rent är det?
- Min fräckhet? - Nej, ditt blod. Hur rent?
Jag vill ha 100 procent guling. Du ser, ursäkta språket, lite utspädd ut.
Jösses, middag och en show.
- Du kan hjälpa oss. - Genom att hjälpa hans nya film.
- Se till att den har kulturell integritet. - Precis.
Du kan agera som en slags tolk, eller medlare, mellan de två världarna.
Generalen talar så väl om dig.
Du är hälften-hälften, men ger allt för att utföra det som krävs.
Just nu är det som krävs en ursäkt för hur jag precis förolämpades.
Lugna ner dig, grabben. Det blir ingen ursäkt.
Men jag kan ge dig en möjlighet som du aldrig får igen.
Jag skulle hellre få en möjlighet än en ursäkt, alla gånger.
Det låter inte så illa.
Ska vi skåla för det?
- Kom igen, lugna ner dig. Skål. - Vi börjar med en provtur.
Finns det ett manus jag kan läsa?
Börja inte nu. Du kommer inte att kunna sluta.
Det är genialt.
Vem vill ha efterrätt? Klubbrummet?
- Visst. - Det är aldrig en dålig idé.
Så behandlar man inte en dam. Kom hit, raring.
Lärde du dig ingen finess av din pappa? Han var väl fransman?
Välkommen.
Tre rader in i "The Hamlet" var jag tillbaka i min by som pojke.
Jag kunde höra bambun prassla i vinden. Jag var hemma.
Halvblod!
Vem är min pappa?
Varför är jag halvblod?
Du är inte hälften av något. Du är dubbelt av allt.
Bryt, skriv ut, perfekt. Återställ. Rullar...
Tagning.
Älska det, eller lämna det.
Översättning: Hannah JermingHavill