Hva er det?
- Jeg vil bare være sikker. - På hva da?
Dumpling.
- Hva gjør du her så sent? - Jeg beklager så mye.
Hvorfor dra helt hit, bare for dette?
Gjør det du mener er best. Du vet hva som må gjøres.
Nå går vi og legger oss igjen.
Det lukter alkohol av ham.
Og...? Hadde du drukket?
- At du engang kan spørre, kamerat! - Ja vel. Hva skjedde videre?
Da jeg fortalte Bon hvor unnvikende generalen var, lo han bare av meg.
"Han er generalen. Han sier aldri hva du skal gjøre."
"Men du bør gjøre det, ellers blir det verst for deg."
Kamerat kommandant, nå er oppvigleren i gang igjen.
Denne fordømte leiren fungerer visst ikke uten meg.
Jeg er straks tilbake. Gi ham en penn og mer papir.
I situasjoner som dette har du tre valg. Hva ønsker generalen?
En offentlig henrettelse, en ulykke eller en mystisk forsvinning?
En offentlig henrettelse forkledd som en ulykke, selvsagt.
I så fall bør det være et væpnet ran. Jeg skal få det til å fremstå som det.
- Nei, generalen ba meg gjøre dette. - Du har ingen erfaring.
Men det har du? Det er snakk om et snikmord,-
ikke å hoppe ut i fallskjerm med maskinpistol.
Saken er... Jeg var ikke akkurat en vanlig fallskjermjeger.
- Hva? - Du har sikkert hørt om F-6-prosjektet.
Hva for noe?
Unnskyld. Jeg fortalte verken deg eller Man om det.
F-6 var et topphemmelig prosjekt. Du vet hva det innebærer.
F-6. "Mannen med ljåen".
Jeg var skrekkslagen over at vennen min hadde drept titalls av kameratene våre.
Men helt ærlig var det en lettelse òg:
Jeg var ikke alene om å ha løyet i årevis.
Og jeg hadde bruk for ekspertisen hans.
Se. Tiden er inne for godtepausen hans.
Se der. Han gjør det samme hver eneste dag.
Mønsteret har vært likt i en hel uke nå.
Vet du hva?
Du har blitt veldig pratsom i det siste. Hva foregår?
Si noe.
Du sa jo at jeg er for pratsom.
Klokken 12, alltid like presis.
Det stemmer, de har fått tvillinger. To gutter eller en gutt og ei jente?
- Ikke vet jeg. Faen! - Hva er i veien med deg?
Hvorfor måtte hun ta med barna, for faen?
I en jævla barnevogn. Jeg hadde ingen lyst til å se dem.
Du kom uansett til å få se dem, i langlivsfeiringen.
I langlivsfeiringen?
- Faen heller, ikke si at... - Vi er invitert.
Han kom med dem. Dumpling er så stolt over at moren hans skal fylle 80 år. Han sa...
Hun kommer sikkert til å overleve meg.
- Lurer på hvordan det går med Man. - Hvis han ikke kom seg ut...
Da blir han sikkert torturert nå, i et fengsel av en "omskoleringsleir".
- Til helvete med det. - Bon, nei!
- Bon, stans! Hva om noen ser oss? - Ei rolig gate. Vi når lett motorveien.
Strøket er belastet. Tar vi lommeboka, vil politiet tro at det bare var et ran.
Er du fra vettet? Familien hans bor jo her.
Hør her. Dette er drapssonen.
Takket være bilen, veggen og kanalen vil han være fanget.
Ett skudd, bak øret eller i pannen, avhengig av hvilken vei han snur seg.
Det vil bli grisete. Har du sett hjernemasse sprute før?
- Ja, det er en av favorittene mine. - Jeg hater når den havner i munnen.
Den er klumpete og svart, med levret blod i.
Sønnen min er på jobb. Svigerdatteren min og barna går tur.
Så det er bare meg her, helt alene, som vanlig.
Ja... Jeg forstår. Vi får komme tilbake en annen gang.
Dere har reist helt hit, og så skal dere bare dra igjen?
Var du ikke på vei ut selv?
Nei da. Nei.
- Majoren har visst blitt glad i søtsaker. - Nei, de er til salg.
Han har lyst til å bli rik, som en ekte amerikaner.
Uff, nå er jeg en forferdelig dårlig vertinne.
Vi kan ikke gjøre det i carporten. Ikke når moren hans er her.
Jeg gjorde rett i å bekymre meg for deg, ja.
- Hun kommer til å høre alt. - Hun vil tro at det var en bildør.
- Demp deg. Hun virker å høre godt. - Herregud, hun er jo eldgammel.
Kan vi dra nå?
Nei, nei, dere må bli litt til. Jeg har noe helt spesielt til dere.
Jeg har til og med måttet gjemme det for sønnen min.
Paille d'or-kjeks med bringebær.
Hva var det du sa at du ikke liker å spise? Mens dere stod utenfor.
- Unnskyld? - Noe klumpete.
Og svart, med levret blod i.
Vi holder på å lage menyen til feiringen min på lørdag.
Black pudding. Bon er ikke noe glad i black pudding.
- Black pudding? - En blodpudding, litt som vår tiet canh.
Ingen fare. Vi kommer ikke til å servere noe black pudding.
Ja.
Si meg, hvorfor har du ikke funnet deg ei kone?
Du er jo så kjekk og intelligent.
- Du vet hvorfor. - Tull og tøys! Dette er jo Amerika.
Det sies at her bryr ingen seg om at man er en bastard.
Lov meg at du tar med deg en pike til feiringen.
- Hva bringer deg hit, helt uten videre? - Jeg ville stikke innom.
Vi trenger visst en grunnregel til: ingen overraskelsesbesøk.
Du er fin.
Du ser ikke så verst ut, du heller, til bare å ha stukket innom.
Har du vært i en langlivsfeiring før?
Nei. Men jeg tror at jeg så en i en "Star Trek"-episode.
Vil du at jeg blir med deg dit?
Hvis jeg sier ja, hva vil du presentere meg som for de andre gjestene?
Hvorfor får jeg på følelsen at alle svar på det blir feil?
Det er ikke ei felle. Slapp av. Av og til er du altfor anspent.
- Sant nok. Betyr det at du blir med? - Jeg ringer deg i kveld.
Hjerteskjærende.
Driver du og...? Skygger du meg?
Nei, dette er et rent sammentreff. Derav det overraskede uttrykket mitt.
- Jeg visste ikke at du har hund. - Den er en bra rekvisitt.
Ingen bryr seg om en homoseksuell som lufter skjødehunden sin.
En homoseksuell?
Jeg er den jeg behøver å være, akkurat som du.
Er den utstyr utdelt av CIA?
Den har iallfall lett for å bli mistenksom.
Apropos... Noe nytt om generalens mistanker?
Har mannen din i Saigon funnet ut noe av interesse?
Få bukt med generalens engstelse, nå. Saken er nemlig den at vi trenger ham.
Men nå er han jo bare en impotent klovn.
Ja, men han er fortsatt kongen. En klovn med en krone.
Så kutt ut ubesluttsomheten, og skaff meg bevis, for pokker.
Det vil tjene deg òg. Det var du som nevnte hele godterigeskjeften.
- Gi generalen noen godsaker å suge på. - Bevis?
Vi kan jo alltids ta inn majoren til et litt røft avhør.
Men hva om han bare benekter alt? Husk at vi er i USA nå.
Hadde vi bare vært i Vietnam, der man kan torturere sivile ustraffet.
Er det meningen at jeg skal plukke opp det der?
- En god samfunnsborger ville gjort det. - Pokker ta, du har rett.
Nei, nei, ikke spis det! Herregud.
- Enn om jeg ikke finner bevis? - Da går du videre til nestemann.
Og nestemann og nestemann, helt til du blir klokere.
Én ting til... Kan du ta deg av dette?
Kom.
Tålmodighet er riktignok en spions største dyd,-
men jeg ville spørre Man én siste gang.
Majoren var uskyldig. Eller så uskyldig som noen i den hæren kunne være.
Men det kom ikke et ord fra Man om hvorvidt jeg skulle drepe majoren.
Jeg begynte å lure på om tausheten var et nei eller et ja.
Hvorfor er han der fortsatt?
Jeg er skrubbsulten.
Det var jo det jeg sa: Det er ikke så enkelt.
Vi må følge med på rutinene hans i en måned... Hei sann.
Hvem er den jævelen?
En mann med en tannpirker betyr alltid bråk.
- Til helvete med det. - Du...
Major?
- Dette er ikke det det ser ut som. - Hva ser det ut som?
- Han er en forretningspartner. - Hva slags forretninger?
Altså, saken er den at...
Jeg skal være ærlig. Jeg driver en liten eksportgeskjeft på si.
Mener du det der?
Godteri som har gått ut på dato. Jeg selger det til rabatterte priser.
Jeg prøver å understøtte svartebørsen i Saigon,-
noe som også vil destabilisere kommunistregimets økonomi.
Saigon? Så du sier altså at du selger bedervet godteri til ditt eget folk?
Det er ikke bedervet.
Ja, det har gått ut på dato, men er ikke bedervet av den grunn.
Akkurat som mor. Fortsatt ferskt.
Ikke si noe til generalen. Han vil ikke forstå det.
- Å, jeg tror nok at han vil... - Nei, vær så snill.
Dette er en ny verden. Her kan man oppnå alt og nå så langt man vil,-
bare man tjener penger først.
I Amerika behøver vi ikke å være bare en guling og en bastard.
Hvis du vier deg fullt ut til dette landet,-
blir du også fullt ut en amerikaner. Men hvis du ikke gjør det...
Da blir du et omflakkende gjenferd fanget mellom to verdener, til evig tid.
Vise ord.
Omfavnet av mannen jeg skulle drepe, tenkte jeg plutselig på moren hans.
Hvor langt har du kommet?
"Omfavnet av mannen jeg skulle drepe, tenkte jeg plutselig på moren hans."
- Og dere er flyktninger? - Du vet jo hvordan asiatiske familier er.
Men hvordan skrapet han sammen nok penger til dette?
Ms. Mori.
Jeg er straks tilbake.
Svik.
- Begått av hvem da? - Er ikke det åpenbart?
Majoren?
At hun våger å ydmyke faren sin slik!
Og at majoren våger å tillate at hun horer på denne måten på scenen!
Jeg ville ikke blitt ydmyket slik, hadde du gjort den fordømte jobben din!
Jeg ville være sjenerøs og la ham feire morens 80-årsdag.
Sjenerøs? Er du i en stilling der du kan være så sjenerøs?
Tusen takk.
Greit, kan alle finne plassene sine?
Mine damer og herrer, jeg har forberedt en helt spesiell gave til mor.
Mor.
Når jeg berører navlen min, tenker jeg på deg.
Vi er forbundet av et helt eget familiebånd.
- Lana. - Jeg er ikke lenger skolepiken du kjente.
Gratulerer.
Du har visst gått videre fra å være noens datter.
Enn du? Har du gått videre fra å være noens aide-de-camp? Jeg håper det.
- Du har en nydelig stemme. - Takk.
Dette er generalens datter. Lana, mener jeg. Og dette er sjefen min.
Kjæresten min, mener jeg. Ms. Mori.
- Sofia. - Kom, så får vi oss noe å drikke.
- Jeg blir med. Vil du ha en margarita? - Gjerne, om de har det, da.
Du er mitt hjem og mitt hjerte.
Overalt der jeg har reist, har du vært ved min side.
Takk, gutten min.
En slik feiring er ikke komplett uten noen ord fra en helt spesiell gjest.
En green beret som kjempet ved vår side i fire år,-
og som fortsatt kjemper vårt folks sak i USAs kongress.
Ta godt imot vår venn, kongressmedlem Ned Godwin!
Dæven. Selveste "Napalm-Ned"!
Tusen takk, major.
Avbrøt jeg presentasjonen din? Unnskyld. Ta en titt på kortet.
Velkommen, kongressmedlem.
Engasjementet ditt for vårt folk er like tydelig som arrene på hånden din.
Denne lille filletingen?
Disse sårene blekner jamført med arrene deres hjemland har blitt påført.
Det er en ære å få delta i feiringen av denne fantastiske vietnamesiske fruen.
Ta imot denne gaven som et symbol på vennskapet mellom våre to nasjoner.
Da jeg kjempet mot Vietcong, var denne håndsmidde amerikanske kniven-
min aller beste allierte. Den reddet skinnet mitt mang en gang.
Det betyr uhell å gi en kniv i gave. De kutter relasjoner. For en drittsekk.
Nei, den er en gave. Ta den.
Deres stolte ansikter minner meg om noe jeg holder kjært:
Det storslåtte løftet om Amerika. Løftet om den amerikanske drøm.
Løftet om at Amerika er frihetens og uavhengighetens land.
Et land med helter som aldri vil slutte-
å hjelpe venner og knuse våre fiender.
Amerika skal reise seg igjen,-
og det vil skje takket være modige innvandrere som dere.
Den dagen vil et takknemlig Amerika høre deres bønner og tilby sin hjelp.
Den dagen, general Trong,-
som kjempet tappert ved min side i høylandet i nord...
Hør godt etter. Landet dere mistet, skal nok en gang bli deres.
Lenge leve Vietnam! Lenge leve Vietnam! Lenge leve Vietnam!
Kommunismen vil aldri seire. Kapitalismen skal seire!
Lenge leve Vietnam! Lenge leve Vietnam!
Amerika, Vietnam! Amerika, Vietnam!
- Skål. - Inspirerende ord, Ned.
- I tillegg er de sanne. - Og kniven din er en sjenerøs gave.
Nei da, den er bare en dyktig laget kopi.
Dette er den unge mannen jeg har fortalt om. Han er min kommunikasjonssjef.
Som du ser, er han en blanding av våre to raser.
- Ja visst. - Alle sammen, vi skal ta et gruppebilde!
- Jeg er så lei for det. - Det gjør ikke noe.
Dette er tvillingene mine. Spinach, oppkalt etter Skipper'n.
Skipper'n spiser spinat og får kjempekrefter.
Broccoli falt seg helt naturlig. Styrke og helse!
- Dette landet er ikke for de svake. - Bra navnevalg. Uforglemmelige!
Geskjeften din... Jeg vil ta del i den.
De er søte, ikke sant?
- Gå til rad nummer to. - Hvorfor det?
Det miniskjørtet tar seg ikke ut. Hele verden vil kunne se beina dine. Gå!
Unnskyld.
- Vet du hva som var artig med talen? - Det får jeg straks vite.
Frihet, uavhengighet, demokrati... Kommunistpartiet bruker òg de slagordene.
Et slagord er en dress hvem som helst kan iføre seg.
Det uttrykket var bra. Får jeg bruke det?
Vennen din er en interessant kar.
- Stolt av å flørte med undergrunnsfolk. - Han er ikke vennen min.
- Greit, har vi alle nå? - Er alle på plass?
Vent!
- Kan noen skru av speilkulen? - Hold deg frisk, mor!
- Vi er mange som er glad i deg! - Det feiler ikke hørselen min noe.
- Smil, tvillinger. - De er født her. Snakk engelsk.
- Spinach, Broccoli, cheese! - Smil!
Smil!
Amerikanerne overøste oss med godteriet sitt. De fikk oss hektet på det.
Så du legger sakene i esker.
- Og den fyren sender dem til...? - Hongkong.
Mannen vår i Kowloon kamuflerer eskene-
som skoleutstyr donert av Nord-Korea.
- Akkurat. - Så sender han dem til Saigon.
Ingen vil røre donert skoleutstyr fra en alliert sosialiststat.
Du burde sette en slik på støtfangeren din.
- Takk. - Se på oss. Et par vaskeekte amerikanere.
Neste helg skal vi feire vår første uavhengighetsdag i Amerika.
Det er visst litt av en feiring.
I år blir den ekstra stor, for det er ett år til 200-årsdagen.
Himmelen kommer til å være helt full av fyrverkeri!
- Fyrverkeri. - Oppfunnet av kineserne, selvsagt.
Fyrverkeriet lager mye lyd, men bedre føre var.
- Er du en idiot? Hvorfor de skoene? - Jeg har aldri gjort dette før!
Ja, men du vet da godt at ingen går i pensko og treningsgenser.
Det gjelder å ha sunn fornuft. Bruk hodet!
Hvor har du tenkt til å stanse Dumpling?
Tja... Rett før han når inngangsdøra si? Der vil han føle seg trygg.
Trekker du pistolen der, vil han flykte mot døra. Skjønner du?
Led ham til stedet mellom bilen og veggen, før du skyter ham.
- Ja, jeg vet da det. - Og deretter? Fortell meg det.
Få ham til å snu seg. Nei, sørg for at han ikke snur seg.
Nei, få ham til å snu seg.
Du vil aldri klare å trekke av om du ser ansiktet hans.
Valgte du den med vilje?
Jeg tenkte at den vil sørge for at han slapper av.
Hvordan det? Blir den for ironisk?
- Major. - Hei.
Den liflige duften, ja.
Takk. Er det halloween, eller?
Du går jo utkledd og deler ut godsaker.
Du ser helt og holdent hvit ut.
Den veien.
Har geskjeften min gjort generalen sint?
Jeg kan dele med ham, 50/50.
- Ikke snu deg, sa jeg jo! - Når da?
40/60. Ja vel, 20/70, da. De resterende 10 prosentene er dine.
- Snu deg. -"Ikke snu deg", sa du jo.
Gjør som jeg sier, for faen!
Du er ikke typen til å drepe når du kan se offeret i øynene.
Særlig om offeret var den som rakk ut en hånd fra et fly og hjalp deg å bli fri.
Fyrverkeriet har stanset.
Gå unna, Bon! La meg ta meg av det!
Gå unna, Bon!
Hold kjeft, din idiot. Hold opp å si navnet mitt!
Vær så snill, nei!
AMERIKA ELSK DET, ELLER HA DEG UT
Hallo?
- Det er gjort. - Bra.
Kan du skrive en minnetale for meg?
- Sir? - Begravelsen vil bli avholdt om kort tid.
De vil nok be meg om å holde en minnetale. Altså... Hvem ellers?
Prøv. Akkurat som i de gode, gamle dager.
Ha en fin kveld.
Hvorfor, av alle ting, måtte du velge en durian som gave?
Du lukter helt jævlig. Vask håret ditt på nytt.
Tror du at han virkelig var en spion?
Samme det. Noe var han skyldig i.
Jævla gærning.
Så du er endelig klar for å gå i detalj om saken.
Utmerket. Jeg har sett frem til dette.
La meg gå tilbake til begynnelsen.
La meg presentere deg for vår slueste motstander.
Du har hørt om bombingen i Binh Duong? De brukte et armbåndsur som utløser.
Mener du dobbeltdetonasjonen som også rammet nødetatene?
- Mener du "Klokkemannen"? - Han kalte seg det, da han var soloartist.
Men nå leder han et band,-
og de spyr ut hits med så god timing, at han må ha en informant.
Han er ikke slik jeg så ham for meg.
Vi spilte av ørten låter for å se hvilken som økte adrenalinnivået.
Som en konsekvens har vi spilt denne visa i fem dager nå, uten opphold.
Det er helt pussig. Kommunistene utstår ikke country.
Men han har ikke sagt et pip.
Vi har gjort tilværelsen hans elendig, men han er urokkelig.
Derfor er du her. Gå inn dit. Finn på noe.
Du må være kreativ for å knekke ham.
Kom og dans med meg.
Greit, det holder. Det holder.
Nå holder det.
- Stans. - Ikke skru den av! Jeg elsker musikken!
Den låta er grusomt gjort mot en som er uskyldig til det motsatte er bevist.
Hei, yankeer der inne! Hører dere dette pisspratet?
Vi gulinger anses som skyldige. Dere skyter oss først og spør etterpå.
Dere amerikanere tror at gulinger er onde helt fra unnfangelsen av.
Vi popper ut som ferdige VC-soldater.
Jeg kan selvsagt ikke få deg løslatt.
Men jeg kan gjøre oppholdet her mer behagelig.
Vi kan spille en kommunistisk revolusjonssang.
Du kan få en papegøye å prate med. Kanskje noen bougainvilleaer?
Fugler. Blomster.
Drit og dra.
Slakterne fra CIA utenfor her... De har en håndbok i tortur.
- Har vi det? - Innfløkt og presis.
Akkurat som de sveitsiske urene du er så glad i.
Alle plaprer før eller siden.
Så...
Vi vet at du har plantet muldvarper i våre rekker.
Du skal si hvem de er. Ikke tvær det ut.
Hvorfor vente til amerikanerne har sendt 1000 volt gjennom ballene dine?
Vet du hva CIA kaller en penis som har blitt utsatt for det?
"Den elektriske ålen".
Du kommer til å be om å få dø mens det pågår.
Du vil ha sveket hver eneste kamerat og alt du trodde på.
Og du vil fortsatt være i live. Skyldfølelsen vil være så stor...
...at du vil be om å få dø nok en gang.
Jeg vet hva jeg vil ha.
Gi meg det jeg ber om, så skal jeg fortelle alt dere ønsker.
- Ja! - Maten her...
Vel...
Helt ærlig er den direkte jævlig.
Jeg vil ha kokte egg til frokost i morgen.
Hardkokte egg.
Vil... tre stykker være nok?
- Skal du ikke få tak i legehjelp? - Jo.
Har du tenkt til bare å stå der? Kom igjen!
Jeg tror det er for sent.
Kom igjen. Kom igjen!
Han er død.
Luring. Han visste at et skrellet egg ikke ville satt seg fast i halsen.
Hva er det? Det er ikke skittent.
Skallet danner en fullkomment hygienisk forsegling.
Du var tynget av skyldfølelse for både Klokkemannen og Dumpling.
Du har ikke råd til slik luksus.
I vår verden får du bare én porsjon skyldfølelse. Du må velge én.
En spion skal være alt på én gang: En kamerat og en fiende.
Klarer du ikke det, havner du på feil side av et avhør.
Men jeg innser nå at det var ingenting jeg kunne gjøre for å unngå den skjebnen.
Kan et spørsmål også være en ordre?
Om så er, har det uansett ingen makt når gjerningen vel er gjort.
ER DET NØDVENDIG?
Jeg lo lenge, da jeg leste beskjeden fra Man.
Jeg hadde stilt meg selv det samme spørsmålet utallige ganger.
Men nå stilte jeg det i fortidsform: Var det nødvendig?
Major Oanh var en stillferdig, offervillig og ydmyk mann-
som alltid gjorde sin plikt overfor nasjonen og familien sin uten å kny.
Han sa alltid til familien sin: "Bli fullt ut en amerikaner."
"Gjør landet til hjemmet ditt, ellers blir du et omflakkende gjenferd"-
"fanget mellom to verdener, til evig tid."
Skal jeg kjøre deg hjem, sir?
Ser du klumpen på treet der borte? Den minner om et fuglerede.
Visste du at klumpen er full av rotter? Den er et rotterede.
Faen! Jeg hater rotter, for faen!
Den later som at den er ren, men denne byen er skitten.
"Elsk det, eller ha deg ut!"
Smart. Rasemotivert vold på uavhengighetsdagen. Veldig smart.
Men det skal du vite, min venn: Du er en smule skrudd.
Jeg lærte å være forskrudd av deg.
Du tok rett mann.
Vi fant et brev i en av godterieskene hans.
Koden var så elementær at karene i Langley knakk den på 20 minutter.
- Hva stod det i beskjeden? - Han var på sporet av deg.
Vær så god.
VIKTIG DE MISTENKER MEG KANSKJE
GI RÅD SKAL JEG DREPE HAM?
Er dere sikre på at "ham" er meg?
Husker du da vi sa at noen pekte deg ut som spion? Gjett hvem det var.
Han pekte ut vår mest betrodde mann. Velkommen til spionfagets verden.
Én tur til, så er vi ferdige.
Latterlig, ikke sant?
AMERIKA ELSK DET, ELLER HA DEG UT
- Hvem er dette? Jeg liker låta. - Se om du kan gjette det.
- Det er The JDs. - Protesjeen min! Du har blitt dyktig.
Takk, Claude. Hvor skal vi nå?
Til den neste havnen på ferden din. Den har bare så vidt begynt.
Du kan ikke jobbe for generalen til evig tid. På tide med noe større.
- Marco. Bord én, ikke sant? - Ja, denne vei.
Dette er det naturlige miljøet til verdens farligste skapning:
En hvit mann med dress og slips.
Velkommen til et steakhouse. En arketypisk amerikansk institusjon.
Men din jobb i dag er å være en arketypisk vietnameser.
Vær så god, sir.
Professoren inspirerte vår venns neste prosjekt.
Han leste en artikkel jeg hadde skrevet om Green Berets' tokt i Høylandet.
Han bet seg merke i den. Det å bli etterliknet er jo smigrende.
- Men litt betaling var ikke meg imot... - Nå ber han meg ordne diverse utstyr.
Jeg har jo tilknytning til Nasjonalgarden. Lastebiler, stridsvogner...
- Hvem er "han"? - Takk og lov, nå er jeg her. Står til?
Fasjonabelt sent ute. Står alt bra til med vår hellige allierte styrke?
Du er altså vietnameseren min.
- Unnskyld, hvem er du? - Er det det første han har å si?
- Vet du ikke hvem han er? - Nicos Damianos.
- Har du ikke hørt om "The Combination"? - Og "The Combination 2".
- Å, ja visst. - Vet du ikke...?
Han kjenner til filmene, men ikke ansiktet ditt.
- Greit, men har du sett filmene? - Den første... Én fjerdedel av den.
- Gikk du fordi filmen kjedet deg? - Flyalarmen gikk. Kinoen ble evakuert.
Jeg likte det jeg rakk å se, så ikke si hvordan den slutter.
Han bøtter innpå. Han drikker seg stupfull. Ro ned, kompis.
Jeg liker ham, tross alt. Han er dristig.
- Er du dristig, gutt? - Som bare det!
- Hvor dypt stikker det? - Dristigheten?
Nei, hvor dypt stikker blodet ditt? Jeg trenger en fullblods guling.
Tilgi ordbruken min, men du ser litt utvannet ut.
Jøss, vi får både middag og underholdning.
- Vi håpet på din hjelp. - Ved å bidra til hans nye film.
- Kulturell integritet. - Ja, nettopp.
At du skal være en slags tolk. En mellommann mellom de to verdenene.
Generalen har bare lovord om deg, kaptein. Du yter alt og gjør det som må til.
Det som må til nå, er å kreve en unnskyldning for fornærmelsen.
Ro deg ned. Du får ingen unnskyldning. Men jeg tilbyr deg ditt livs mulighet.
- En mulighet låter langt mer fristende. - Det høres ikke akkurat så dumt ut.
Skal vi si at avtalen er inngått?
- Ro ned. Skål. - Vi tar en liten "prøvetur" først.
Har du i det minste et manus jeg kan få lese?
Du vil ikke klare å legge det fra deg. Det er helt genialt.
- Hvem er lysten på noe søtt? Club Room? - Ja... Greit.
Det er aldri en dum idé.
Slik behandler man ikke en dame. Kom hit, kjære, vi skal ta oss av deg.
Lærte du ikke finesse av den franske faren din? Han var jo fransk?
Velkommen, hore.
"The Hamlet" førte meg rett tilbake til landsbyen jeg vokste opp i.
Jeg kunne høre bambusen rasle i vinden. Og jeg var hjemme.
Ditt halvblodsmisfoster!
Hvem er faren min?
Hvorfor er jeg halvblods?
Ingenting ved deg er halvt. Du er dobbelt opp av alt.
Kutt, print, perfekt. Tilbakestill, kamera går, vær så god!
Elsk det, eller ha deg ut.
Norske tekster: Petter Røen