În America se numește Războiul din Vietnam.
În Vietnam se numește Războiul American.
A fost un război sângeros între Nord,
condus de comuniști, care îi învinseseră pe colonizatorii francezi,
și Sud, susținut de americani, care preluaseră conducerea de la francezi.
Toate războaiele se poartă de două ori:
prima oară, pe câmpul de luptă,
a doua oară, în amintire.
SIMPATIZANTUL
Stai drept!
Acum ia-o de la capăt.
„Ia-o de la capăt” e mottoul nostru.
Repornește.
Reamintește-ți.
Reeducă. Revoluție.
Și rescrie.
Tovarășe, tot ce am făcut a fost în sprijinul cauzei.
Nu am dovedit asta în ultima mea mărturisire?
Începe de la cinematograf.
Iar de data asta, amintește-ți fiecare detaliu.
Ia-o de la capăt.
Sunt spion, agent infiltrat, iscoadă, un om cu două fețe.
Am fost blestemat să văd totul din ambele părți.
Am fost agent comunist infiltrat în Sud.
Iarna lui 1975.
Claude mi-a cerut să ne vedem în fața cinematografului.
Era fan Charles Bronson.
Da, exact.
Știu că ultima oară am spus că filmul era Emmanuelle, dar ea pleca.
Însă filmul era categoric Dorința de a ucide.
CU PATRU LUNI ÎNAINTE DE CĂDEREA SAIGONULUI
Știi ce-i aia?
- Isuse! - Ce?
Te vezi de la poștă în orașul ăsta.
Și tot reușești să mă surprinzi de fiecare dată.
Antrenament, prietene. O să ajungi și tu acolo.
Când termin cu tine,
o să te pierzi printre membrii echipei de canotaj de la Harvard.
- Ce să știu ce e? - Poftim?
Nu, nu. O dorință de a ucide.
O dorință de a ucide. Îți zice ceva?
E închis. Plecați.
Dar ceva era clar în neregulă.
O dorință de a ucide. Îți zice ceva?
Eu nu-mi doresc decât să trăiesc.
În ciuda tuturor greutăților.
Capul sus! Capul sus! Războiul ăsta încă nu s-a încheiat.
Hai!
Eu l-am văzut în State. E brut,
însă un abecedar al filosofiei existențialiste.
Plus, coloana sonoră de Herbie Hancock e absolut fantastică.
Nu auzi așa ceva în fiecare zi.
Nu s-a terminat. Stai drept.
De la capăt!
Cred că o să-ți placă aici. Asta e zona în care îmi place să stau.
Sunetul e optim, imaginea e suficient de mare să îți umple câmpul vizual.
Credeam că ea e sub comanda mea.
De unde ai lista?
Unde mi-e traducătorul?
De unde ai lista?
„Unde e lista?”
Cred că o să-ți placă. Deși nu din prima.
Vei încuia totul într-o cutiuță.
Dar, în viitor, când te vei uita iar în cutiuță, și o vei face...
îți va aminti că ai avut o contribuție importantă în acest război.
Fii cu ochii pe acțiune.
Fii mândru de tine. Măcar pe jumătate cât sunt eu de tine.
Mai mult de jumătate nici nu pot.
Jumătate. Exact.
Sunt jumătate-jumătate. De două rase. Cu două limbi materne.
O sinteză de incompatibilități.
Claude, de la CIA, a fost cel care m-a învățat stilul american.
M-a educat în cultura populară modernă.
Ca toți conaționalii săi, credea că îmi poate cumpăra loialitatea.
Cel care m-a învățat stilul Vietnamului de Sud
era pe cale să apară.
Generalul conducea Poliția secretă.
Numele lui băga spaima în cei din Vietnamul de Nord.
Și în mare parte dintre cei din Vietnamul de Sud.
Am pierdut ceva?
Nu, domnule.
Încă nu vorbește.
Nu mă așteptam să te găsesc aici. Nu vii niciodată.
M-am gândit că e o pregătire bună pentru aghiotantul tău ambițios.
Nu a fost ideea mea.
Era în grija mea și a trebuit evident să...
Evident, ai făcut bine că ai prins-o.
Dar ești prea moale în etapele următoare. Cu cineva încăpățânat ca ea?
Gălușcă are vechime. Îți arată el cum se face.
Gălușcă!
Ți-am mai spus, dacă vrei să mănânci durian, mănâncă-l când ești singur.
De aici pute a rahat! Și e imensă sală asta.
Pornește-o!
De unde ai lista?
Nu știu nimic de lista voastră idioată.
Nu te întrebăm despre listă.
Știm ce conține, fiindcă ne-ai servit-o pe fund.
Ce vrem să știm este de unde o ai.
Cine a fost persoana de contact?
Ți-am citit notițele. Citatele sunt excelente.
De unde știi atâtea despre comuniști?
Mă documentez, domnule.
Un lucru e sigur cu comuniștii: nu ezită să folosească retorică puternică.
E foarte atrăgătoare.
Ca citatul ăla din Troțki: „Ce e de făcut?”
Sunt convins că Lenin a zis-o.
Mai exact, a zis-o Cernîșevski. Lenin îl cita pe el.
Da, avem spectatori.
Au venit să-ți vadă reprezentația.
Spatele drept!
Vor să îți audă replicile. Stai drept!
Ai planuri după asta? Poți să-mi iei hainele de la curățătorie?
Am nevoie de cămașă călcată pentru o cină.
Cine ți-a fost omul de legătură?
S-a uitat la mine cu ură.
Și avea toate motivele.
CU 48 DE ORE MAI DEVREME
SEDIUL POLIȚIEI SPECIALE
Interceptările au dat rezultat. Am aflat de un schimb de informații.
- Bun. - Ce facem, domnule?
Raportez superiorilor?
Cere o mașină.
Da, să trăiți.
Urmărește-o.
Deschide ușa!
Căpitane, încearcă să înghită ceva. Pare o rolă de film.
Scoate-o!
Fir-ar! A înghițit-o!
Lovește-mă, tovarășe.
Ce spune?
Vrei s-o spun mai tare? Jeg nenorocit!
Nu am fost impresionat de originalitatea insultei.
Mă scuipă lumea și mă face „bastard” de când eram mic.
Deși, uneori, ca să mai alterneze, mă făceau „bastard” înainte să mă scuipe.
Cere să fie sărutată.
CASĂ CONSPIRATIVĂ CIA
Nu ești în apele tale. Te fac să te simți prost?
Nu.
Haide, a ta e misiunea asta.
Du-o până la capăt. Te temi să te bagi?
Arată-mi! Arată-mi, scumpule! Bagă-te în rahatul ăla și sapă.
Asta e slujba noastră.
Asta e slujba, asta trebuie să facem.
Așa e la contraspionaj. Ne lovim și de de-astea.
Trebuie să-ți dorești asta. Să-ți dorești să simți interogatoriul.
- Vine. - Și miroase.
Ia uite, o bomboană învelită în ciocolată.
Ce-am făcut când câinii ăia i-au scormonit prin rahat?
Ce puteam face?
Am încercat să-mi amintesc când am simțit ultima oară frumusețe.
Și speranță.
Căci ce face lupta să merite un asemenea sacrificiu?
Da. Vorbesc despre speranță.
Speranța pe care o simt când sunt cu familia mea.
TREI ZILE MAI DEVREME
Nu doar familia mea de sânge, ci și frații mei.
Frații de cruce, Bon și Man.
„Tata”! V-am spus. Ați auzit și voi.
Am auzit ceva. Dar a fost mai degrabă o râgâială.
Nu, clar a zis ceva. Dar a zis „tata” sau „buni”?
- Sau „avocado”? - Chiar a sunat a „avocado”.
Haide, spune.
Nimeni nu spune „avocado” primul cuvânt din viața lui.
Tot ce contează e că a zis un cuvânt.
De ce bem cafea în această zi istorică
când Duc a spus primul lui cuvânt, „avocado”?
- Nu a spus „avocado”! - Bine, bine. Să sărbătorim.
Nu vă supărați. Bere, vă rog.
Credeam că mergi la biserică.
Nu vă folosiți de copilul meu ca să vă îmbătați în miezul zilei.
De parcă ne trebuia o scuză... Nu, Duc?
Hai la unchiul!
Cică mă așteaptă un pacient și are mari dureri.
Micuțule Duc, unchiul Man pleacă.
- Felicitări pentru râgâială! - Doamne!
Duc, ia zi...
„durian”.
Tatăl prietenului nostru, Bon, fusese ucis de Viet Cong,
așa că știam că nu îl putem atrage de partea cauzei poporului.
Eu și Man a trebuit să ne ascundem adevărata identitate.
Cum ai reușit să scapi?
Bon mă tot bătea la cap să mai stau să bem, așa că i-am spus:
„Mă duc la biserică. Vii și tu?”
A tăiat-o cu 100 km/h.
Uite, încă fuge.
Promite-mi că, atunci când va veni clipa, o să te asiguri că pleacă din țară.
Habar nu are ce vine.
Spuneai că e urgent.
Ce e? De ce ai nevoie de data asta?
Lista completă de personal pentru Poliția secretă.
Nu cred că am văzut vreodată lista completă, până la agenți.
Vor toate numele.
Și pe al meu?
Și pe al tău.
Toți vor avea nevoie de reeducare când recucerim orașul.
Toată lumea.
Cu excepția mea?
Cu excepția ta, a zis.
Domnule căpitan, mă răsfățați.
Khanh...
Avem o listă cu personalul? O listă completă?
- De ce? - Nu știu, mi-a cerut-o generalul.
Are deja una.
Bineînțeles că are. Tipic!
Și unde e? Să-i aduc aminte.
În fișet, în sertarul de jos.
Desigur. Mersi.
Cum să am un discurs încurajator
când tot frontul de nord e pe cale să cadă?
Domnule general, delegația Congresului american
nu așteaptă rapoarte militare.
Cunosc foarte bine situația.
Ce ironic! Cine inspiră pe cine...
Ce vor să audă, domnule, e că încă avem același scop:
Misiunea Civilizație, încredere în lupta cea dreaptă...
direcția americană și tot așa.
O temă de dezbatere mediocră pentru un absolvent de Fort Leavenworth ca dv.
Adevărat.
Iar engleza mea e impecabilă de când te-am angajat.
- Nu am dreptate? - „Impecabil”. Un cuvânt dificil.
Hai să o etalăm. Scrie-mi câteva notițe pentru discurs.
Da, să trăiți!
Voi contesta energic retragerea americanilor.
America nu pleacă nicăieri. Mi-a confirmat dl secretar Kissinger.
E om de cuvânt. Și laureat al Premiului Nobel.
Să-mi pui citate multe în discurs.
- De la ambele părți. - De la ambele părți?
De la americani și de la noi?
Nu. Din morala comuniștilor și din morala noastră.
Vai, mă scuzați.
Când ați pomenit de morala comuniștilor, mi-am amintit de ceva.
- O secundă. - Grăbește-te. Mor de foame.
Iată.
„Comunismul din Asia și modul oriental de distrugere”?
- Richard Hedd? - E cadou de la Claude.
Cică face valuri la Langley și la Pentagon.
Dacă scoatem câteva citate pe care le demontați cu ușurință,
îi veți impresiona cu intelectul dv, domnule.
Cine altcineva să aibă autoritatea
de a vorbi despre modul oriental de distrugere?
O să fac niște notițe.
Locuiam în casa generalului. Ca un servitor.
Ceea ce era umilitor.
Dar, din fericire, vechea vilă colonială franceză era atât de mare,
încât aveam suficientă intimitate să-mi fac adevărata treabă.
Interceptările au dat rezultat.
Ce facem, domnule?
Raportez superiorilor?
Cere o mașină.
Da, să trăiți!
Avem o problemă în grădină.
Așteaptă.
Numai o clipă.
Trebuie să fi fost o problemă foarte serioasă dacă m-ai sunat la cabinet.
Se pare că pisica e pe cale să sară la porumbel.
- Când? - În curând.
M-ai auzit?
Deschideți, vă rog.
Cine ți-a lăsat rola de film în cutia poștală?
Cine a fost persoana de contact?
Persoana de contact?
Prenume: Viet, nume: Nam!
Înțelegi ce zic? E mai bine decât la film.
Ce dezamăgire! Ești pe scenă, în lumina reflectoarelor,
și asta e reprezentația ta?
Te tratăm ca pe o divă, prezintă-te ca atare.
Știu că nu există nimic mai prețios decât independența și libertatea.
Serios? Știi tu sau îl citezi doar pe unchiul Ho?
Și știu că zilele voastre sunt numărate.
Chiar așa?
E aproape ziua în care Saigonul va cădea,
iar voi toți, trădătorii care au dus un șarpe în casă,
veți fi îngenunchiați, implorând ca niște lași să fiți luați de aici.
Dar nu vă vom lăsa niciodată să plecați.
Rachetele noastre Katiușa vă vor urmări până în ceruri,
vor sparge burțile avioanelor voastre și vă vor prăji ca pe niște cârnați.
Vorbe mari.
DOUĂ LUNI MAI TÂRZIU
Rapoartele preliminarii arată că șase persoane au fost ucise și 22 rănite
în urma unor atacuri din zori în centrul Saigonului.
Autoritățile se tem că atacurile cu rachetă ar putea fi un ultimul asalt...
Oprește-l!
- Nu. - Oprește-l!
Ambasada americană le cere cetățenilor să rămână calmi
și le reamintește că...
A ajuns Claude.
Adică a ajuns avionul nostru.
Salutare! Ce faci, Hein?
Sper că vei face alegerea corectă pentru familia ta.
- Claude. - Bună seara!
- Nu ne-am mai văzut de mult. - Așa e, da.
Nimic nu mă tentează mai mult decât un pho de-al dv,
dar e nebunie la ambasadă...
Și simbolul prieteniei e băutura americană.
Pentru tine, prietene.
Generalului îi place să îl impresioneze pe Claude cu engleza lui...
dar uneori îmi cerea să traduc.
Așa știai că e serioasă discuția.
Pune-i întrebarea.
- Claude... - Am un cadou și pentru tine, prietene.
Noul album Isley Brothers.
- Proaspăt ieșit de la presă. - Fantastic!
Trebuie să aibă în sânge un pic de funk.
Da... A păstrat... O șaisprezecime din mine e negru.
De ce tot insistă răzgâiații ăștia de Ivy League că au sânge de negru?
Avionul!
- Cere avionul. - Ne trebuie un avion.
Spre America.
Ca noi toți, de altfel.
Mă tem că tot ce vă pot oferi e un zbor clandestin. Într-un C-130.
Asta înseamnă 92 de locuri. Doar familia mea extinsă are 58 de membri.
Apoi mai e familia soției.
Nu e suficient.
Dacă se află că fugiți din țară, vor începe revolte de stradă.
Nu fug.
Mă retrag. Temporar.
Atunci să rămână strict secret.
Trebuie să reduceți lista de pasageri.
Nu uita, când americanii vor să te înșele, te privesc drept în ochi.
Ne abandonezi pe toți după tot ce am făcut pentru tine?
Noi, vietnamezii, nu suntem guma de mestecat a Americii!
Ce înseamnă...?
Te rog, nu ne abandona.
E...
Nu uita să distrugi documentele. Contactează-mă direct când e gata.
Ne trebuie două avioane. Ai înțeles?
Îți fac rost de două avioane. Pe cuvânt de cercetaș.
Generalul știa la fel de bine ca mine că nu va exista un al doilea avion.
Claude știa că știm. Iar noi știam că Claude știe.
Ce nu știau e că eu nu aveam de gând să mă sui în avionul ăla.
Sunt obosit.
Cred că mă duc la culcare.
Să știi, o să-ți placă albumul.
Pe partea a doua,
a doua piesă e un cover după o melodie de-a lui Todd Rundgren.
- Hello, It's Me. - Taci naibii din gură!
Pot să te sugrum, golanule. Nu-mi vorbești tu...
STRICT SECRET
Asta e lista completă. Alege pasagerii.
Riscasem atât de mult să obțin lista aia cu personalul,
iar generalul însuși mi-a dat-o de parcă era ziarul de dimineață.
Doar eu știam că generalul era de fapt moale,
așa că m-a lăsat pe mine să fac treaba grea.
În loc să aleg cine avea să plece...
am început să tai pe cei care aveau să rămână să fie aspru judecați.
M-am simțit vinovat? Nu.
Abia așteptam să le susțin vinovăția în tribunalul nostru revoluționar.
Domnule general...
Are un gust ieftin, dar trebuie să mă obișnuiesc.
Președintele nostru și-a dat demisia.
Lașul... Prostul...
Nu, nu-mi vine cuvântul în engleză.
Există multe opțiuni colorate, dar hai să alegem „gușter”.
Jumătate din documentele alea confidențiale au legătură cu SUA.
Americanii au început cruciadele împotriva comunismului,
dar acum s-au plictisit și ne-au luat de fraieri.
Lista finală?
Da.
Am făcut selecția după loialitate și abilități.
Rareori se întâmpla ca generalul să-și arate piciorul mutilat.
Să-și expună vulnerabilitățile.
Era o ocazie pe care nu puteam să o ratez.
Am o rugăminte.
Putem opri trei locuri pentru prietenul meu, Bon?
Fiul lui e finul meu.
Dacă toți soldații noștri erau curajoși ca cei din aviație, am fi câștigat.
Mulțumesc, domnule.
Vom trăi să luptăm din nou.
Dar, deocamdată, suntem cu totul...
„Terminați” merge tocmai bine.
Știi vreun toast din anii de facultate din America
pentru un viitor care pare...
neclar?
Să-ți trăiască ție!
Habar nu am ce să-mi trăiască.
Să-ți trăiască ție!
Nu a fost deloc simplu să fac lista.
Să selectez cei mai capabili oameni
și să-i ajut să scape era împotriva revoluției.
Dar să-i aleg pe cei mai incompetenți ar fi trezit suspiciunile generalului.
Așa că i-am selectat pe cei incapabili care păreau capabili.
- Mama nu e „adițional”! - Doar „soția și un copil”.
Îmi las fata cu dădaca.
Copii mai poți face.
Mama e numai una.
Știi cine a fost tata?
De-asta ai fost ales.
A fost la Drept cu fratele președintelui Thieu la Paris.
Președintele, în caz că n-ai aflat, a fugit aseară în Taiwan.
Poți să-i trimiți o vedere, să-l rogi să te ajute.
Te rog, încă cinci locuri, altfel, jur,
mă omor acum, aici, în biroul tău.
Te las singur.
Să te grăbești.
Dobitocilor! Nu vedeți stelele de pe număr?
E o operațiune urgentă de contraspionaj!
E periculos, inamicul e aproape. Retrageți-vă la loc sigur.
M-am săturat de comuniștii ăia!
Mă bucur că plecați mâine.
Nu-ți face griji pentru tâmpitul ăsta.
Pentru că i-a scos un dinte stricat generalului Phu,
are parte de o evacuare medicală poimâine.
Nu mai găsim așa ceva în America. Bucurați-vă acum, băieți.
Formația cu doar trei melodii în repertoriu...
și mirosul de bere stătută.
Comuniștii pot să ne ia berea și s-o înlocuiască cu pișoarca lor...
pot să distrugă tot ce-i frumos și elegant în orașul ăsta...
dar nu ne pot fura amintirile.
Frați de sânge.
Cei trei muschetari.
- Toți pentru unul, unul pentru toți! - Toți pentru unul, unul pentru toți!
În apărarea acestui moment siropos,
aș vrea să menționez că am înființat această tradiție
când aveam 14 ani.
Ce naiba, homalăule?
Nenorocitule!
DOUĂ ZILE ÎNAINTE DE CĂDEREA SAIGONULUI
Pare a fi piața centrală.
O bombă de 250 kg.
Sunt tot mai aproape.
Fir-ar! Încercam să nu plâng,
dar cântecul ăsta mă emoționează de fiecare dată.
Destul!
Nu vrem să mai auzim cântecul ăsta comunist!
Stai ușor, soldat.
Cântecul e antirăzboi. Nu e de partea nimănui.
Nu vă supărați, domnule...
Dar știți că, atunci când vin comuniștii,
corciturile vor fi primele în fața plutonului de execuție?
Ce-ai spus, sergent?
De ce n-o mai spui o dată?
Cum i-ai zis prietenului meu?
Se bate pentru mine. N-ar trebui oare să-l ajut?
Lista completă cu personalul Poliției secrete.
De azi. Am fotografiat-o iar.
Ultima mea misiune de spion e încheiată.
Femeia aia din sala de cinema... Să ai grijă de ea.
Se ocupă organizația de asta.
Când îi arestăm pe oamenii generalului?
Câștigăm, dar încă nu am obținut victoria.
Nu o să-i lași să scape, nu-i așa?
Generalul merită pedepsit.
Nu va abandona lupta odată ajuns în America.
Va milita, va agita și se va organiza pentru acțiuni contrarevoluționare.
Tocmai de-asta avem nevoie de cineva alături de general.
Să-l supravegheze și să ne raporteze.
Nu. Nu. Nu merg.
Nu se discută.
Trăiesc în secret de trei ani și jumătate, luptând și tânjind după ziua victoriei.
Vreau să fiu aici să mă bucur. Și să ajut la construirea viitorului.
Când vine avionul și toată lumea e la bord...
mă duc și-i spun generalului:
„Drum bun! Eu rămân acasă.”
O scenă dramatică frumoasă pentru un film.
Însă n-o să se întâmple.
Poți face mai mult pentru revoluție de acolo decât de aici.
De ce? Pentru că sunt mai bun ca spion decât ca om?
Vrei să pleci.
Cât ai fost la facultate, scrisorile tale erau ca scrisorile de la fani.
Visezi în engleză.
Iubești America.
Recunoaște.
- Am fost fascinat și scârbit. - Asta înseamnă să iubești America.
Și știi ce, prietene?
Nici acasă nu-i mare brânză.
Îți las cărțile și colecția de discuri.
Ai grijă să ajungi cu bine în America împreună cu Bon.
Spune-i că zborul meu a fost anulat din cauza luptelor.
O ZI ÎNAINTE DE CĂDEREA SAIGONULUI
Lan! Scumpo, hai să mergem!
Plecăm în America.
Ne luăm haine noi de acolo. Lan, te rog! Ne așteaptă!
Ascult-o pe mama ta.
Toți sunt gata, stau după tine.
Măcar oprește melodia aia idioată.
De ce nu putem merge la Paris?
Pentru că, la Paris,
n-ai putea folosi expresiile în engleză pe care le-ai învățat de la mine.
Haide, doar îți place America!
Tinerilor le place. Și mie mi-a plăcut.
Generalul a ales melodiile.
De ce o ia pe aici? Ora-limită... O să fim împușcați.
E generalul.
Plecăm în călătorie.
Spre un loc mai bun.
În America.
De ce mă ia soțul tău pe mine în America și nu pe fiica lui?
Nicăieri nu-i ca acasă.
UNIȚI-VĂ SĂ APĂRAȚI SUDUL
ELIBERAȚI NORDUL
Mamă, o să fim în siguranță odată ce trecem de poarta aia.
Domnule, cred că aici ne despărțim.
Sunt convins că, sub abila ta conducere, grupul va reuși să plece fără probleme.
Ești înaintea tuturor.
Mulțumesc, Claude. Și mulțumesc Americii.
Îi transmit.
Tu ai vreun plan de evadare?
Suntem CIA, ne descurcăm noi cumva.
Vai!
Doamne! Să știi că nu te refuz.
Lasă cheile în contact când pleci.
Nu vreau s-o strice când o fură.
Așa facem.
E băiat bun generalul.
Ai dreptate.
Cred că a băgat adânc mâna în buzunar
ca să poată lua cu el un umil subaltern ca mine.
Da.
Da. Trebuia să fi plecat pe furiș înainte să fim forțați să fugim.
Nu-mi place. Mă întristează.
Ca în melodia aia a lui Dion.
Mă îndepărtez și mă întreb unde am greșit
Cu iubirea noastră O iubire care era atât de puternică
My Little Runaway.
La tine se referă.
Del Shannon.
E melodia lui Del Shannon.
Tocilarule. Bine.
Ne vedem în State.
Autobuzele vor veni să vă ducă la avion.
Dacă nu mă înțelegeți, găsiți pe cineva care înțelege.
Nu mai cereți militarilor hrană și apă.
Nu sunteți la Burger King.
A încetat focul indirect.
Ceea ce e bine, presupun.
Se repoziționează. Nu vor să se dea de gol unde sunt.
Iar tu? Știu ce vrei să faci.
Auzi la el! A fost așa răsfățat toată viața,
că nu-și dă seama ce norocos e să fie aici.
Și în rai ne-am plânge că nu e la fel de cald ca în iad.
Știam cu toții ce urmează și nu puteam să oprim nimic.
Mai rău, am tot sperat că va ieși ceva bun din asta.
Holtei jalnic!
Nu ponegri așa speranța.
Îl auzi pe Duc plângând. Speranța mea e de sânge.
Dar și tu ai sângele meu, mai știi?
Avionul 34. Îmbarcarea pentru avionul 34.
E al nostru.
Veniți aici.
Pe linia asta. Așa. Înaintați.
Da, pe aici. Nu vă uitați, mergeți înainte.
Avionul 34 e rezervat pentru grupul meu. Cine sunt oamenii ăștia?
Aici nu există clasa întâi, generale. Doi pe scaun.
Oricum vietnamezii n-au fundul așa mare.
Bastardule! Cine te-a plătit?
Lăsați. Urcați-vă în avion.
Haideți, nu avem timp de ezitări.
Înghesuiți-vă, înghesuiți-vă.
Toți civilii să evacueze aerodromul. Acest aerodrom nu mai este operațional.
Bon! Repede! La pământ!
Fugi!
Aici! Aici!
Hai, mamă!
Că murim aici sau că murim fugind, totuna e.
Linh, ai încredere în mine. Trebuie să fugim iute.
Haideți, haideți! Repede, repede!
Așezați-vă pe un scaun.
Se pregătesc să plece. Trebuie să mergem.
Bine. Hai!
Haideți! Urcați! Repede, repede!
Hai mai aproape!
Urcă în avion! Prietenii tăi sunt morți.
Haideți! Haideți! Să mergem!
Urcați!
Haideți!
Umblu prin ploaie
Îmi curg lacrimile și simt durerea
Ce n-aș da să fii cu mine
Să pui capăt chinului Și mă întreb
Traducerea: Raluca Dragomir