FIND FREM TIL DET STED, HVOR DER ER LYS I MØRKET
INGEN ADGANG
Tak for i aften.
Tak, fordi De kom.
Glædelig jul.
Jeg taler ikke om et par nye bukser. Et gammelt par, som bare lå der.
Det gjorde jeg også.
Når min mor ikke tillod den lårkorte, skiftede jeg på bagerste række.
Og en brugt ble. Et popcornbæger med bræk i.
En hel stegt kylling i en Safewaypose.
Hvad siger du, Hils? Hvad er det værste, du har fundet?
Et lig.
Et hjerteanfald under "Det vilde ræs". Der skulle tre til at bære ham ud.
- Hold da kæft. - Så var den stemning ligesom ødelagt.
- For satan da! - Jøsses!
Hovedpine? Kvalme?
Nej.
- Sover du godt nok? - Ja.
Godt. Skal vi veje dig?
Ikke ideelt. Du har taget to kilo på.
- Hvordan har du det helt generelt? - Fint.
- Har du det bedre end ved udskrivningen? - Ja.
- Er der humørsvingninger? - Nej, ikke rigtig.
Godt.
Stabil.
Det er da godt.
Jeg føler mig lidt ...
Tom indeni.
Det går over, når du vænner dig til litiummet. Glimrende præparat.
Jeg går ud fra, du har nogen at tale med?
Familie? Venner?
Ja ja.
- Hilary, har du en partner? - Nej.
Fremragende. Det her er Bill. Det er Hilary.
- Goddag. - Goddag. Jeg undskylder på forhånd.
Det er så deprimerende. Han slæber sig afsted i den sang.
- Væk mig, når den er slut. - Skråt op!
Lad nu være! Du ødelægger den.
- Hold op! Du ødelægger den! - Janine, stop ...
- Du er en nar. - Men jeg gav den en chance.
- Lige meget. - Supertramp, jeg tilgiver jer.
Hvad i alverden laver I?
- Janine spillede noget på sin walkman. - Fald nu til ro.
Hvis du mangler noget at lave, vil du måske sælge billetter?
- Trevor er igen ikke kommet. - Jeg har frokostpause.
- Du spiser ikke meget. - Det skulle jeg til nu.
Mit hjerte bløder. Ud med dig.
Hilary, kan vi to tale om situationen med Trevor?
- Om ti minutter. - Naturligvis.
- Sut den af. - Nej.
- Jo, kom nu. Sut den af. - Nej, lad os bare ...
Bare sådan her.
Sådan her.
- Godaften. Hvad kan jeg hjælpe med? - Et bord til to, tak.
- Må jeg tage Deres frakke? - Tak.
- Hvad kunne De tænke Dem? - Jeg ved det ikke rigtigt.
Jeg har lige opdaget, jeg er sent på den. Undskyld.
Stephen afløser Trevor, der alligevel aldrig kom.
Så han er kommet flyvende fra start.
Nå, men det er Neil, som primært står for billetkontoret.
Hyggeligt at møde dig.
- Norman, vores operatør. - Hej.
Og Janine, der er kontrollør ligesom dig. Pas på hendes sære musiksmag.
- Den er næppe værre end min. - Hej.
Frankie, Brian og Finn med ... håret.
- Hej. - Hej.
Og vores højagtede daglige leder, Hilary. Hun sælger også slik og popcorn.
- Hej. - Hej.
Nå, men nu kan I lære hinanden at kende. Hilary lærer dig det hele.
Husk at tage den forreste pakke, ellers står den bare og bliver støvet.
Lugten må gøre dig sulten.
- Tager du aldrig lige en håndfuld? - Nej.
Altså ikke stjæle ...
Hold styr på, hvor meget du sælger, og læg samme antal frem efter din vagt.
Det her er sal et.
Fedt.
Du skal rydde op, hvis du har den sene vagt.
- Kig efter, om der er sovende gæster. - Mener du det?
Der var en fyr, som kom med sin luftmadras.
Operatørrummet. Gå aldrig derind. Norman er meget emsig.
Du skal stå her ved trappen.
Pas godt på billetstumperne, for jeg skal tjekke dem mod indtægterne.
Okay. Så hvornår åbner vi?
Om tyve minutter.
- Hvad er der deroppe? - Der er ingen adgang.
- Må jeg kigge derop? - Det er nok ikke så godt.
Kom nu.
Hold da op.
- Der er jo en hel biograf mere. - Før var der fire sale.
Sal tre.
Sal fire.
Og jeg har gemt det bedste til sidst.
- Sikke et sted. - Her var så smukt.
Det er her stadig.
Det er en anden verden.
Se den lille fyr der.
Du skal ikke være bange.
Så så.
Han har vist brækket vingen.
Han skal have lidt hjælp.
- Han kan vist ikke lide det. - Han klarer den.
Gør du ikke også?
- Her. Hold ham. - Nej. Jeg kan ikke lide fugle.
Kom nu. Hold ham.
Sådan her.
Sådan, ja. Han elsker det.
Han kan bedst lide dig.
Nå ...
- Hvad laver du? - Jeg kan et lille kneb.
- Er du okay? - Ja.
Er du klar?
Hold ham stille.
Sådan.
God dreng. Nu kan du godt sætte ham ned.
Hvad så, når han skal på lokum?
Ni vandret.
Fem bogstaver.
Første ord i ødemarken.
April.
- Godmorgen, Hils. - Godmorgen.
- Har I festskruddet med til i aften? - Ja, og de der til senere.
Vi kan tage på Misty's, hvis vi kan komme ind.
Eller Hades. De har en god dj.
- Ja, måske. - Hvad er det?
Min trilbyhat. Og min blazer med tre knapper.
- Kører du Jamaica-stilen? - Hvad mener du?
Rude boy, du ved. Two-tone.
- Hvad for en tone? - Two-tone. The Specials, The Selecter.
Jeg forstår ikke et ord, du siger.
- Det er musik, der minder om reggae. - Sådan en har jeg altid ønsket mig.
Den blander reggae og ska med noget punk.
Sorte og hvide finder sammen der.
Gud nåde os.
- Vil du med ud at danse, Hilary? - Nej, det er vist ikke noget for mig.
- Diskoteker. Dem har fanden skabt. - Hvad skal du så?
Måske går jeg op på taget og ser på fyrværkeri.
- Hvor er alle dine venner? - De studerer.
- Det vil jeg også. - Held og lykke med det.
Nå, så går det løs. Endnu en arbejdsdag til 4,50 pund.
Åh gud. Han er bare sådan en steg.
Så er der lagt i kakkelovnen.
Sal et, op ad trappen. God fornøjelse.
Det er oppe i sal et.
- Tak. God fornøjelse med filmen. - Jeg glæder mig til at se den.
Tak, mr.
Så kører otte-forestillingen.
- Hvornår får du fri? - Hvor er billetstumperne?
- Jeg gav dem til Janine. - Hvor er Janine?
Fandens. Jeg tror, hun gik tidligt.
Jeg bad dig kun om én ting.
- Ja, men jeg troede ... - Det er fuldkommen uacceptabelt!
- Du behøver ikke ... - Uprofessionelt!
Tænk at stå og gøre grin med kunderne bag deres ryg!
Folk kommer for at hygge sig, ikke for at blive til grin.
Du har ret. Det er jeg ked af.
Godt. Bare lad være med at grine ad folk.
Når du er færdig her, så kig ind på kontoret til en drink.
- Nej, det tror jeg ikke. - Kom nu.
- Bare et par minutter. En nytårsskål. - Godt. Det lyder da hyggeligt.
Jeg blev ikke inviteret.
Jeg kan ikke.
Stop.
Hvorfor? Hvem kan det skade?
- Din kone. - Hun aner ingen uråd.
- Det gør det ikke rigtigt. - Brenda kender mig ikke længere.
Vi har ikke sovet sammen siden i sommer.
Hun vil ikke engang lave te til mig.
Du er den mest vidunderlige person.
Du er så hjælpsom.
Jeg føler en sådan ømhed over for dig.
Din røv ligger så godt i mine hænder.
Skål for 1981.
Gud, hvor er den skøn.
Glenfiddich.
Nå, har du nogen nytårsforsætter?
Ikke rigtig. Måske spise lidt sundere.
- Måske ... - Jeg vil gerne udvide biografen.
Få den på landkortet.
Må jeg røbe en hemmelighed? Du må ikke sige det til nogen.
Vi ser ud til at få en stor premiere.
Med borgmesteren, byrådsmedlemmer, The Herald.
- Du milde. Det vil da være fantastisk. - Nemlig.
"Viljen til sejr" hedder filmen.
Det stod mellem os og Odeon, men de ville ikke have en kædebiograf.
Så stedet skal shines lidt op.
Hvem ved? Måske er det begyndelsen på et nyt, spændende kapitel.
Gud!
- Hallo? - Det er mig. Stephen.
Kom indenfor. Jeg var lige på vej ud.
Jeg vil gerne undskylde for det tidligere.
Det er i orden. Undskyld, jeg råbte.
- Hvorfor gik du ikke i byen med Janine? - Det gjorde jeg også.
Men jeg kender ikke hendes venner, og folk gloede.
- Det er rædsomt at føle sig overvåget. - Ja, nogle gange.
Nå, men jeg tænkte, du måske ville have selskab.
- Oppe på taget altså. - Den plan havde jeg nær glemt.
Ja, hvorfor ikke?
Hvor er her bare fedt.
Se. Med en kikkert ville jeg næsten kunne se min mor.
Bor I dernede?
Ja.
- Går du altid herop nytårsaften? - Ja, de sidste par år.
Det forstår jeg søreme godt.
Her. Det er ikke Moët, men bedre end appelsinvand.
Tak.
- Jeg beklager, det kun er os. - Det er da rart.
Jeg er ikke så vild med nytårsaften.
- Sidst kastede jeg op på mine nye sko. - Åh nej. Hvad skete der med dem?
De overlevede det.
- Skål. - Skål.
- Bund nu. - Jeg har allerede fået for meget.
Tror du det? Hvornår?
Kom nu.
- "Er du kvinde eller mus?" - Hvad betyder det?
"Ni til fem".
Den film, vi viser lige nu.
Man skulle tro, du arbejdede i en bank. Snig dig ind og se den.
Nej, jeg er ikke gæst. Og vi har jo travlt ude i foyeren.
Gud, hvor lyder jeg kedelig. Ærlig talt.
Hør.
"Ring ud, klare klokker, mod himlens klare hær.
De drivende skyer, det vinterblanke skær.
I nat skal året rinde i tidens store hav.
Ring ud, klare klokker, og ring ham i grav."
- Hvor fint. - Tennyson.
Otte, syv, seks ...
... fem, fire ...
... tre, to, en!
Godt nytår!
Pis.
Hilary, det er fint!
Hvorfor ikke?
Det nytter ikke noget. De afviste mig ved første forsøg.
- Hvad søgte du ind på? - Arkitektur.
- Det ville da være skønt! - Ja.
- Du må prøve igen. - Ja, måske.
Du må ikke bare give op.
Stephen?
De skal ikke bestemme, hvad du kan. Ingen forærer dig det liv, du vil have.
Du skal selv tage ud og kræve det.
Du kan ikke blive her.
Okay.
- Oi! Hvor kommer du fra? - Hvor skal du hen?
- Er I løbet tør for bananer? - Skrid dog hjem, hvor du kommer fra!
- Abekat! - Ja, skrid hjem, neger.
Vi kan ikke lide fejlfarver, der kommer og tager vores job.
Pis af!
Hjem med dig, neger.
Jeg sagde til ledelsen for længe siden, at rygning bør forbydes i begge sale.
Røg forringer biografoplevelsen.
Den ødelægger projektionen og pletter lærredet.
Det er ren logik.
Man må altså have en grundforståelse af optiske og mekaniske principper -
- for at være her.
Enhver gammel klodrian kan sælge billetter.
- Godmorgen. - Godmorgen, mr. Ellis.
Godmorgen, alle sammen.
- Hilary, kigger du lige ind et øjeblik? - Nej.
- Hvabehar? - Jeg kan ikke.
Jeg skal til at åbne.
Det må du selv om.
Jeg ville bede dig om at arbejde over. Brenda og jeg har en aftale.
Jeg skal gå senest fem. Beklager.
Det er sal to, oppe ad trappen. God fornøjelse.
Hej. Jeg tror, vores lille ven trænger til at få besøg.
Det vil gøre ham glad.
Jeg er næsten klar. Luk vinduet op.
Se nu der.
- Så god som ny. - Fantastisk.
Ja.
- Det er tid til at sige farvel. - Farvel.
Så er han væk.
Tænk at kunne flyve.
Ja.
Oprindeligt fra Trinidad.
Min mor blev inviteret i 60'erne for at blive sygeplejerske. De manglede folk.
"Hjælp med at genopbygge moderlandet. Skab din lykke her."
- Hun er stadig sygeplejerske her. - Det forklarer din dueforbinding.
- Du har regnet mig ud. - Jeg så dig ellers som Jesus.
Hvad med din far?
Han var buschauffør. Men han rejste for mange år siden.
- Hvorhen? - Aner det ikke.
Hvordan havde du det med det?
Fint nok.
Det har altid kun været mig og min mor. Hun er fantastisk.
Gid jeg kunne sige det samme om min.
Var det ... du ved?
Var det okay?
Ja. Det var mere end okay.
Fandens også.
Hvad er klokken?
Hvor har du været? Ellis gik, og han sagde, du tog over.
- Undskyld, Neil. - Jeg måtte lade køen blive udenfor!
- Og hvor er Stephen? - Det ved jeg ikke. Er han her ikke?
Undskyld!
Undskyld! Mange tak.
Undskyld, De måtte vente. Tak. Mange tak.
Tusind tak.
Hej. Undskyld ventetiden.
God fornøjelse.
Jeg beklager, men De må ikke tage maden med ind.
- Hvorfor ikke? - Sådan er reglerne.
- Det er min morgenmad. - De kan nå at spise den inden filmen.
- Så går jeg glip af forfilmene. - Det er op til Dem selv.
Det mener du ikke!
Jo.
Står du bare der og lader mig blive herset med af den ...
Af den ...
... hvad?
Af den hvad?
Mr. Cooper, De har ikke mange pomfritter tilbage.
Spis et par stykker, og giv mig resten.
Jeg kan godt lide pomfritter.
Er du så glad?
Jeg beklager.
- Undskyld. Han er altid besværlig. - Han er en røv med ører.
Er du okay?
Stephen?
- Det nytter ikke bare at gå. - Gu gør det så.
Den mand er altid vred over noget.
Jeg ved, du vil hjælpe, men du gør det værre.
- Hvordan? - Ved at lade, som om det ikke sker.
- Jeg ved ikke, hvad du taler om. - Det skal jeg sige dig.
Han er ikke bare vred, vel?
Det skulle være ham, der blev bedt om at forlade stedet. Ikke mig.
Du har fuldstændig ret. Undskyld. Det mener jeg.
Måske er det nu, jeg skal afsløre mit største talent.
Sker det tit?
Mere end før i tiden. Især i de sidste par måneder.
- Er det rigtigt? - Ja.
Det er overalt, ikke?
- Er det? - Ja, det er.
Alt det i Brixton.
Og skinheadene.
Og Thatcher.
Og alle de unge i New Cross.
Hvad skete der i New Cross?
For et par uger siden ved en piges 16-årsfødselsdag påsatte nogen en brand.
Ingen hjalp dem.
Du skulle tage at læse aviser.
Det går ikke væk.
Du skal holde den sidelæns.
Ikke dårligt.
Men du må træne mere. Se lige her. Okay?
Jeg løj. Jeg er elendig til det.
Kys mig.
Ingen kigger.
Fire ruller ad gangen. De er godt tunge.
Løft dem forsigtigt. Det er en dyrebar last.
Læg dem der.
- Te? - Ja tak.
Du må godt gå ind.
Det er mine skattebasser. Af mærket Kalee, model 18.
- Jeg anede ikke, de var så store. - Sådan skal det være.
Det skal folk ikke vide. De skal bare se en lysstråle.
Men heromme ...
... er der bælter, stropper, trisser, stopmekanismer, tandhjul ...
Komplekst maskineri.
Og hvad er det?
Det er kulbuelampen.
Lysbuen mellem kulstoffet skaber lys.
Og intet sker uden lys.
- Smøg? - Nej tak.
- Utroligt. - Ja, det er utroligt.
For det er bare statiske billeder adskilt af mørke.
Men der er en lille skavank i din synsnerve.
Så hvis jeg viser filmen med 24 billeder i sekundet, -
- kan du ikke se mørket.
Det kaldes phi-fænomenet.
Statiske billeder vist hurtigt efter hinanden skaber en illusion af bevægelse.
En illusion af liv.
Ud over at foyeren skal have en gang maling, -
- får vi brug for skiltning, en rød løber, afskærmning til folkemængden.
Og jeg tror, borgmesterens kontor vil stå for sikkerheden. Jim?
Ja, absolut. Der kommer et lille hold.
Borgmesteren selv kommer naturligvis med sit følge af en vis størrelse.
Vi afventer bekræftelse, men gæsterne kan komme til at inkludere Dora Bryan, -
- Sir Laurence Olivier, -
- Steve Ovett, Dame Flora Robson, -
- Dusty Springfield -
- og muligvis Paul McCartney.
- Du godeste. - Ja, ikke?
Han bor i Rye.
- Du har tabt et kilo. Flot. - Jeg har forsøgt at få mere motion.
- Jeg har spist sundere. - Og hvad med litiummet?
- Det er godt. - Du følte dig lidt ved siden af dig selv?
Det går meget bedre. Min krop har nok vænnet sig til det.
Jeg har det meget bedre.
Glimrende.
SPIL MIG HØJT!
- Hvad laver du? Ingen kan se dig. - Kig væk.
- Hvorfor? Jeg har set det hele. - Vær ikke vulgær. Det er noget andet.
Jeg er ligeglad.
- Jeg vil ... - Hvad laver du?
- Nej! - Angrib!
Hvor mødte du hende?
Hun var sygeplejerske på min mors afdeling.
Var hun din første rigtige kæreste?
Ja. Hun knuste mit hjerte. Jeg græd i en hel uge.
Jeg får stadig sommerfugle i maven, når jeg nærmer mig hospitalet.
Du godeste.
Ja, jeg kunne ikke holde op med at tænke på hende.
- Hvad med dig? - Ikke noget af den kaliber.
Der må have været nogen.
- Hilary? - Pas dig selv.
Okay.
- Det ligner ikke de andre. - Er jeg under oplæring?
- Jeg siger det bare. - Jamen tusind tak.
- Hvorfor ødelægger du det? - Jeg vil ikke belæres.
- Fint nok. Gør, hvad du vil. - Det vil jeg gøre, tak.
- Mænd skal altid hjælpe, altid belære os. - Nu er du fjollet.
I har hænderne om vores hals og vil fandeme ikke give slip.
I har hænderne om vores hals. Vi kan ikke få vejret!
Men I giver ikke slip, vel? Gu vil I ej!
- Hvorfor fanden giver I ikke slip? - Stop. Hvad laver du?
I vil kraftedeme ikke give slip!
- Er du sikker på, du kan komme godt hjem? - Ja.
- Hvad med dig? - Det går fint. Jeg skal åbne i morgen.
Måske ses vi der?
- Godmorgen. - Godmorgen.
Hør engang ...
Jeg ved godt, det ikke kommer mig ved.
Men måske skulle du holde dit privatliv derhjemme.
Hvad?
Og ikke gøre det ovenpå i ...
... du ved ...
... i dueslaget.
- Jeg ved ikke, hvad du mener. - Lad nu være.
Pas på.
Husk, hvad der skete dengang.
Pas på dig selv.
Jeg ved ikke, hvor han vidste det fra.
Måske så han os komme ned ad trappen sammen.
Vi må være mere diskrete. Måske mødes uden for arbejdspladsen?
Hør her.
Måske er det ikke en god idé.
- Hvad mener du? - Det her. Det hele.
- Hvorfor? - Det er noget andet, når folk ved det.
- Er det? - Ja, det ... Så føles det anderledes.
- Du er flov. - Nej, det siger jeg ikke.
Jo, du er flov over mig. Selvfølgelig. Hvad tænkte vi på?
- Jeg er ikke flov. Men det her går ikke. - Du har fuldkommen ret.
Vi ses.
Har I set nøglerne til depotet?
Jeg har ikke set dem. Hilary havde dem vist.
- Værsgo. - Tak.
- Har du hørt fra Hilary? - Nej.
Der er gået tre dage nu.
Hun sagde, hun havde feriedage til gode. Så alt er nok fint.
Hvorfor er jeg så bekymret?
Hun havde det hårdt sidste år. Hun måtte tage lidt væk i sommer.
Hvorfor?
Det blev lidt for meget for hende. Til sidst var hun grov over for gæsterne.
Hun råbte ad dem.
Hun gik senere og senere fra arbejdet. Hun sagde, hun ikke kunne sove.
Hun begyndte at lave underlige ... ting og sager.
Til sidst fortalte Ellis os, at hun var kommet på hospitalet.
Hun var væk i et par uger og kom tilbage som en anden.
- Hvordan? - Sådan mere stille.
Lidt trist.
Talte du med hende om det?
Hun ville ikke tale om det.
GALLAPREMIERE VILJEN TIL SEJR
- God fornøjelse. - Hej!
God fornøjelse.
Min kære, unge mand! Du ser jo blændende ud!
- Hilary! Hej. - Ja, jeg har ingen billet.
Men jeg arbejder her jo. Jeg har lært ham alt, han ved.
Halløj!
Skat!
Højtærede borgmester og borgmesterinde, byrådsmedlemmer Rushworth og Booth.
Mine damer og herrer, godaften!
Jeg er Donald Ellis, direktør for Empire-biografen, -
- sydkystens muligvis fineste biograf.
Det er en stor ære, muligvis den største i min karriere, -
- at byde Dem velkommen til denne -
- regionale gallapremiere på "Viljen til sejr".
Jeg vil takke et par folk. Borgmesterkontoret.
- Hvor er borgmesteren? - Der. Ved siden af Ellis' kone.
... for hans gode råd.
- Og hele mit personale. - Hilary er her.
- For deres store arbejdsindsats. - Hvad? Hvor?
- Sidst, men ikke mindst ... - Et sted i bygningen.
- Er hun okay? - Det er jeg ikke sikker på.
... min kones evige støtte.
Uden videre omsvøb er det mig nu en stor ære at byde velkommen til -
- Hugh Hudsons rørende og aldeles vidunderlige "Viljen til sejr"!
Hvad laver du?
Åh nej.
Godaften, mine herskaber, de damer og herrer.
Ærede borgmester.
Jeg hedder Hilary Small og er daglig leder i Empire.
Så jeg vil også byde Dem velkommen.
I aften er en ganske særlig aften.
Nu mere end nogensinde ...
... har vi brug for at være ...
Vi må føle os som en del af fællesskabet.
Sort eller hvid, det gør ingen forskel.
Det er en yderst vigtig sag.
Vi skal fejre den.
Så for at markere denne anledning vil jeg gerne recitere et passende digt.
Det er af W.H. Auden.
"Hjertets ønsker er krogede som en proptrækker.
Ikke at være født er bedst for en mand.
Det næstbedste er en sikker orden.
Dansens mønster.
Dans, mens du kan.
Dans, dans, for det er lette trin.
Melodien er god og holder ikke op.
Dans, til stjernerne falder ned fra loftet.
Dans, dans, dans, til du får en prop."
Tak.
Hilary! Hvad fanden tror du, du laver?
- Du var ikke inviteret som taler. - Det skal ikke kun være kedelige mænd.
Du vidste, hvor meget det betyder for mig. Og alligevel ødelagde du det.
Beklager, men du kan ikke altid få din vilje!
Du har et problem. Du har virkelig brug for hjælp.
Vi har alle forsøgt at hjælpe dig, men du må tage ansvar for ...
Du kan kraftedeme rende mig!
Donald? Hvorfor kommer du ikke ind? Filmen er begyndt.
Hej, Brenda. Dig ville jeg gerne hilse på.
- Jeg tænker på dig hver dag. - Det forstår jeg ikke.
Jeg har mange spørgsmål. Vi har meget at tale om.
- Jeg er stadig ikke med. - Mest om din mands seksuelle ønsker.
- For guds skyld. - Hvad mener du?
Brenda, lyt ikke til et eneste ord af hendes vås.
"At kneppe eller ikke kneppe, det er spørgsmålet."
"Om det er ædlest for et sind at gokke ham af i hans tekop -
- eller lade ham kneppe mig ind over hans kontorbord?"
Er det sandt?
- Donald, er det sandt? - Ja.
Ja, det er sandt.
Første akt kører som en drøm.
Hvad fanden er det, du gør?
Jeg siger sandheden.
- Det er en helt ny idé! - Det er ikke sandheden.
Her får du sandheden.
Du er skizofren. Du er fandeme syg i hovedet!
Du er kun her, fordi jeg lovede socialrådgiverne at holde øje med dig.
Du kan ikke få arbejde.
Hvis du vil finde kondomerne, er de i skrivebordsskuffen til venstre -
- ved siden af mintpastillerne.
- Hvad gør vi? - Ellis vil ikke have hende tilbage.
Hun truer med at smadre hans vinduer med en golfkølle.
- Passer det? - Det kunne hun nok godt finde på.
Han har ringet til kommunen. De får hende nok indlagt igen.
Hvorfor kan han slippe afsted med det? Det er da uretfærdigt.
- Hun har det nok bedre på St. Jude's. - Da ikke på et sindssygehospital.
- De har forstand på det. - Jeg vil snakke med hende.
Det er en dårlig idé. Du kan ikke hjælpe hende.
Jeg kan ikke bare svigte hende. Lade hende sejle sin egen sø.
Det kan jeg ikke.
Hilary!
- Hvad vil du? - Jeg er bekymret for dig.
- Sødt af dig, men unødvendigt. - Du vil nok have en at tale med.
Jeg har det fint! Hvad fanden fejler I alle sammen?
Okay, okay.
Men jeg må bare sige noget.
Det, du går igennem lige nu, er en sygdom.
Du skal vide, at det ikke er din skyld.
Har du læst det i en bog fra biblioteket?
- Du milde. - Hvorfor er det så sjovt?
Du anstrenger dig for meget.
Bare skænk et glas vin til mig.
De sagde: "Du må ikke gå derind."
Så jeg sad som en artig lille pige med min skoletaske og ventede.
Men så snart min far trådte ind i rummet, kunne jeg lugte, de havde bollet.
Han bollede sekretæren. Jeg tror, min mor vidste det.
- Hun spurgte mig, men jeg holdt tæt. - Hvorfor fortalte du det ikke?
Jeg var vel loyal mod ham. Jeg aner ikke hvorfor.
Hun begyndte at straffe mig. Jeg fik skylden for min fars affære.
Fordi jeg var "fars lille pige".
Da jeg fik menstruation, tog hun mit lagen med til morgenbordet -
- og sagde: "Se, hvad din søde lille pige har gjort!"
Gudfader.
I bilen på vej til skole så jeg ind i hendes nakke.
Jeg gloede på den og tænkte ...
"Jeg skal bare tage fat og stramme hænderne om hendes hals!"
Se nu dit lille ansigt. Du tror, jeg er gal, ikke?
Men jeg er helt og aldeles tilregnelig.
Det er alt sammen planlagt. Jeg har ligget på lur efter dem.
Alle de folk, alle de mænd, de skal få en over næsen, bare vent og se.
Din tid er forbi, mr. Donald Ellis!
Professor Pattenden, hvor vover du at give mig et syvtal!
Doktor Laird, du er en svindler!
Jeg melder dig til landets højeste medicinale myndighed!
Du er færdig! Jeg slagter dig! Jeg er den eneste, der kender sandheden!
Den eneste!
- Hallo? Miss Small? - Skynd dig at slukke lyset.
Sig ikke noget. Ikke en lyd.
Miss Small? Det er betjent Bramah fra politiet igen.
Vi har socialvæsnet med. Vær sød at lukke op.
Bare ignorér de svin.
Miss Small? Vi har igen fået klager fra de andre i ejendommen -
- om høj musik og spektakel.
Derudover siger mrs. Van Dyck fra lejlighed 7, -
- at du er kommet med alvorlige verbale og fysiske trusler.
- Den sæk. - Nu skal du lukke op for mig.
Vær stille. De går væk.
Miss Small?
Hilary?
Det er Rosemary Bates fra Kents socialvæsen.
Vi har talt sammen før.
Må jeg ikke nok komme ind?
Gå nu. Ad bagvejen.
- Hvad? - Gå. Nu. Tag brandtrappen.
- Hvorfor? Jeg vil bare hjælpe dig. - Så fat det! Jeg vil sgu ikke hjælpes!
Jeg er ikke din patient. Ikke et problem, der kan løses.
Hvis du ikke lukker op nu, bliver vi nødt til at tiltvinge os adgang.
Gå nu.
- Udtrykker jeg mig klart nok? Gør jeg? - Ja.
Godt.
Så pis af med dig!
- Pis. - Hilary, vær nu sød at åbne døren.
For himlens skyld!
Gå derind, og luk døren.
Hilary, luk nu op.
Hilary, vi beder dig for sidste gang.
Vær nu sød at lukke op.
Må vi komme ind?
Hej, Hilary.
Det hele er vist blevet for meget for dig igen.
Er det ikke?
Har du pakket allerede? Det var da godt.
Efter et par dages søvn vil du have det meget bedre.
Vi har en stue på første sal stående klar til dig.
Med udsigt over haven denne gang.
Se det for dig. Dig og mig.
Og to piger.
Vi tumler rundt i ørkenen, boltrer os i bølgen blå.
Og der er måneskin.
Lyt efter og vær klar til aktskiftet.
Luk linseforsatsen op.
Her kommer første cigaretmærke. Sæt motoren i gang.
Efter svømmeturen ligger vi i sandet.
Nu kommer andet cigaretmærke.
- Californien, her kommer jeg! - Nu!
Sådan!
Glimrende.
Pil den der af, og spol akt tre op. Ikke fumle.
Stephen, vil du gøre lageret op? Så må du gå tidligere i dag.
- Selvfølgelig. - Fedt.
Over 100 hvide og farvede unge kæmpede mod politiet.
De unge var i alderen 12-20. Urolighederne varede otte timer.
Bagefter sagde Merseysides politimester, at angrebet var planlagt.
"Vi gik i en fælde." De værste optøjer skete kort efter daggry, -
- da politiet blev ramt af sten, flasker, jernstænger ...
Jeg bliver helt vild i varmen.
Mit eget svar var helt anstændigt.
Det bliver 1,10 pund, tak.
Tak.
- Stephen? - Ruby.
- Hold da op. Hej. - Jeg vidste ikke, du arbejdede her.
Jo, det har jeg gjort i fem måneder.
- Ville du ikke på universitetet? - Jeg prøvede at komme ind. Prøver.
- Jeg er ikke længere på hospitalet. - Det har min mor ikke fortalt.
Det var arbejdstiderne.
De tidlige morgener. Jeg fatter ikke, de kan.
Enig.
Nå, men hvad laver du så nu?
Indtil videre arbejder jeg på en bar. Boodles.
Det er sjovt. Kig forbi og få dig en drink.
Ja. Måske gør jeg det.
Og i mellemtiden ... Må jeg bede om en æske Maltesers?
Ja, selvfølgelig.
20 pence. Tak.
God fornøjelse med "To tosser bag tremmer".
Tak.
- Vi ses snart, ikke? - Jo, vi gør.
Hold da kæft!
- Det var fint. - Sådan her. Okay?
Der var den!
- Hvad vil du gøre? - Det ved jeg ikke.
Måske blive her og arbejde i Empire. Hjælpe Norman.
- Hvem? - Operatøren. Han er en sjov fyr.
Jeg kan godt lide operatørrummet. Men man skal lige vænne sig til lugten.
Det er da fedt at se alle filmene gratis.
Man får faktisk ikke set nogen af dem.
Hvorfor ikke?
- Hvad er der? - Det er bare en, jeg kender.
- Vil du hen at sige hej? - Nej, det er fint.
Er du okay?
- Stevie? - Hvad? Ja ja, jeg er okay.
Nej, jeg føler mig lidt ...
Jeg må hellere lige sige hej.
- Okay. - Jeg skynder mig.
Hilary.
Hej.
- Hvordan går det? - Jeg har det godt.
- Så du er kommet hjem igen. - Ja.
- Ude i samfundet igen. - Godt.
Det er dejligt at se dig. Vi har savnet dig.
- Det tror jeg ikke på. - Kom forbi og hils på os alle sammen.
Mr. Ellis er holdt op. Han flyttede til Brighton.
Ja, det fortalte Neil mig.
- Han ringede og bad mig komme tilbage. - Hold da op! Det er da fantastisk.
- Hej. - Hilary, det her er Ruby.
Ruby, det er Hilary, som jeg kender fra arbejdet.
Nå, men jeg håber, vi snart ses?
Ja.
Tak.
Hilary?
Hilary, har du det godt?
Stephen. Sig mig det helt ærligt.
- Ydmygede jeg mig selv? - Hvad?
Gjorde jeg det?
Nej. Det var ikke ydmygende.
Det var bare ...
... intenst.
For at være ærlig så jeg dig som lidt af en helt.
Det er sødt af dig at sige.
Men svært at tro.
Min far tog mig med ud at fiske, da jeg var lille.
Vi fangede aldrig noget.
I årevis troede jeg bare, han var dårlig til at fiske.
Men så gik det op for mig, at problemet var såre enkelt.
Han vidste ikke, hvor fiskene var.
Og han var for flov til at spørge.
Han var i det hele taget flov.
Det er ikke godt for sjælen at være flov.
Du må prøve at glemme det.
- Gå mere derind. - Nej, det er mit job.
Du river billetstumpen af. Du sørger for, alle finder deres pladser.
Men du går aldrig ind.
Du skal se filmen nu og da.
Sæt dig ind mellem folk, som ikke kender dig, -
- som du aldrig har mødt, -
- og som ikke engang kan se dig.
Den lille lysstråle ...
... er en flugt.
Jeg har savnet dig.
Kom. Vi har en lille overraskelse til dig.
VELKOMMEN TILBAGE!
Gudskelov, du kom. Jeg trænger sådan til kage!
Safeways den bedste.
Den der.
Janine, jeg må indrømme, den sang faktisk er ret god.
Hvad er det?
- Du spillede den for mig. - Det var et blad.
Kan I høre det? Janine, skru lige lidt ned.
Hvad er det for en larm?
Se nu der.
Hold jer fra vores job!
Kom så, skinheads!
Hold jer fra vores job!
Lede negersvin! Skrid fra vores gader!
Okay, lås dørene.
Hvidt er godt!
Hej, prinsesse. Hvad laver du? Se, hvem det er, drenge!
Luk mig ind!
Åh gud!
Hej, prinsesse!
Hvor tror du, du skal hen?
- Din forpulede abekat! - I er en flok skide kujoner.
- Hvad fanden sagde du der? - I kan kun skræmme i flok.
- Jeg er sgu ikke en kujon! - Brug din fantasi, din kujon!
Nej! Stop!
Slip mig!
Hvad fanden? Slip mig, for helvede!
Du klarer den.
Du er stærk.
- Hvad er der sket? - Han blev sparket.
- Han har lige mistet bevidstheden. - Giv plads!
- Åndedrætsfrekvens 35 i minuttet. - Væk!
Han skal direkte på intensiv.
- Er du slægtning? - Nej, ven og kollega.
- Kun slægtninge har adgang. - Klarer han den?
Du må gerne vente her.
Undskyld?
- Venter du på nyt om Stephen? - Ja.
Han klarer den.
Gudskelov.
Han er slemt forslået. Og han har mistet et par tænder.
Men han er ved bevidsthed.
Han ville have, at du fik besked.
Det er ...
Tak.
Jeg er frygtelig ked af det.
Ja.
Det er en slem situation.
Men du kan tage hjem nu. Du har ventet i timevis.
Jeg skal lige samle mine ting.
- Var det dig, han var på stranden med? - Ja.
Ja, vi tog på stranden.
Klokken har nu passeret midnat, -
- og BBC 1 slutter aftenens program.
På vegne af os alle her siger jeg, Henry Brooks, godnat.
QUEEN ELIZABETH HOSPITAL INDGANG
Jeg må sige, at jeg savner vores unge ven.
Jeg havde vænnet mig til hans hjælp.
- Har du været inde at besøge ham? - For et par uger siden.
- Men ikke siden da? - Nej.
Tag ind og besøg ham. Du må ikke løbe væk.
Er det det, jeg gør?
Det ser sådan ud.
Hvad er du bange for, Hilary?
Jeg har en søn.
Christopher. Han er 22 nu.
Bor i London.
Jeg har ikke set ham, siden han var otte.
Hvad?
Han vil ikke se mig.
Og jeg forstår ham godt.
Jeg løb sådan set min vej.
Hvorfor?
Hvad?
Hvorfor?
Det kan jeg ikke huske.
Hej. Må jeg gå op på afdeling et?
Tak.
Et par brækkede ribben. Så det gør lidt ondt, når jeg griner.
Men hævelserne er faldet. Mit syn har ikke taget skade, så ...
- Jeg er så ked af det. Hvad kan jeg sige? - Der er ikke noget at sige.
Det skete for min mor, det skete for mig.
Det vil nok ske for mine børn.
Nogle gange tænker jeg ...
"Hvad fanden nytter det hele?"
Jeg har noget til dig.
Den er lige udkommet. Jeg håber, du kan lide den.
Hold da op.
Fyren i butikken gloede på mig. Jeg ligner ikke en typisk "Rude girl".
Undskyld.
Det er pænt af dig.
Før forstod jeg ikke det særlige ved det, men ...
... sorte og hvide unge, der finder sammen og gør det helt normalt ...
Ja.
- Og så er det god musik. - Hej.
Bare bliv. Jeg er hurtigt færdig.
Jeg går. Jeg skal også nå noget. Jeg vil ikke være til besvær.
- Farvel. - Farvel, Hilary.
- Tak, fordi du kom. - Farvel.
Hilary.
Hør her, Hilary.
Jeg ved ikke, hvad der har været mellem jer to.
Og jeg vil ikke vide det.
Men du skal vide, at han har spurgt efter dig.
Han kan godt lide dig.
Du opmuntrer ham.
Så ...
Empire-biografen nede ved vandet, tak.
Vis mig en film.
Hvad?
Vis mig en film. Jeg vil se en film.
Hvilken film?
Hvilken som helst. Du bestemmer.
VELKOMMEN, MR. CHANCE
Jeg forstår. Det er et meget lille rum.
- Ja, det kan man vel sige. - Det mindste her i huset.
Ja, det er det vel.
Jeg har det godt herinde.
Det er ilten.
Så længe rødderne ikke er skåret over ...
... er alt godt.
Og alt vil være godt i haven.
"Jeg tror, jeg er født til at være skuespiller" Laurence Olivier
Livet ...
... er en sindstilstand.
Den var vidunderlig. Jeg glæder mig til at se den igen.
Peter Sellers er så sjov. Se "Den lyserøde panter springer igen".
"Jeg vidste ikke, banken var blevet røvet."
- Hylemorsom. - Jeg har så mange film til gode.
- Lav en liste til mig. - Gerne.
- Hør her ... - Vi kunne lave en midnatsforestilling.
- Norman kan nok overtales ... - Jeg kom ind på universitetet.
Jeg skal på universitetet.
Jeg fik brev for to uger siden. Der blev en plads ledig.
Fantastisk! Hvor?
I Bristol.
Arkitektur.
Du klarede det.
Du sagde, jeg ikke måtte give op.
Tillykke, Stephen. Det er så fortjent.
Hvornår rejser du?
I morgen.
- Hvad har du købt? - Nye sko.
- Og bøgerne på pensumlisten. - Alle tiders.
- Fik du sagt det til hende? - Ja.
- Var hun okay? - Ja.
Nej.
Jeg ved det ikke.
Jamen ...
Så længe du sagde det nænsomt.
Ruby kommer til din afskedsmiddag.
Hvad skal vi lave til hende?
Nej, pas nu på de fine glas!
Tag det roligt, mor. Jeg er væk i morgen.
Skål for fremtiden.
Og for god musik.
Og for at rejse sig igen.
Og for Richard Pryor og John Belushi.
Og Marsbarer.
Og sandslotte.
Og mine nye ruskindssko.
Og for at rejse væk. Og for at komme hjem igen.
Og nu skal jeg tisse.
Det er utroligt. Han har forandret sig så meget.
Han har fået lidt livserfaring.
Lidt livserfaring.
Her. Læs det senere.
Tak, Hilary.
Det bliver en skøn tid for dig.
Men jeg vil savne dig.
Ja. Jeg vil også savne dig.
Nå, afsted med dig.
Okay.
- Måske kan vi ses i ferierne. - Det ville være skønt.
Okay.
- Farvel. - Farvel.
Stephen!
Høje vinduer Philip Larkin
Læs mig
Træerne
"Træernes blade springer ud
som noget der næsten blev sagt
de spæde skud spreder sig i al deres pragt
deres grønhed bærer sorgens bud
er det fordi de genfødes og vi bliver gamle?
nej for de dør også
deres årlige fif med at tage sig nye ud
er nedskrevet i årernes ringe
dog stadig står de hvileløse slotte mod sky
i frodigt flor hver maj
sidste år er dødt siger de dig
begynd på ny
på ny
på ny."
Oversættelse: YOLO