EN NETFLIX-SERIE
HAARTS TAKVÅNING TRIBECA, NEW YORK
Jisses.
-Herregud, så bakfull jag är. -Herregud.
-Galet bakfull. -Vad gjorde du i går?
-Hej! -Nej.
-Förlåt. -Så högt.
Låga, mjuka röster. Inneröster i dag.
Det är lustigt. Ungarna säger jämt: "Ima, gå ut."
"Fundera inte. Roa dig bara."
Så det gjorde jag.
Underbart.
-En Pedialyte? -Jag var stygg.
Extremt stygg.
Vi bestämde att jag skulle gå ut på bar och träffa en kille
med Ra'ed och Robert. Ra'ed är ju en kärleks-maestro.
En kille kommer över. Han är så söt.
Han är som en ung Tom Cruise.
-Åhå. -Ja.
Vi drack ihop och jag tog med honom hem.
Va?
Det var en man här och vi visste inget.
Joy är en dålig hund. Hon borde ha varnat oss.
-För den okända mannen här. -En man i vårt hem?
-Ja! -Va?
Ni har inte hört det bästa. Gissa hur gammal han var.
-Trettiotvå. -Trettionio.
Tjugotre.
-Nej! -Herregud!
Han är min… Född 1999?
-Som jag. -Jag frågade inte om året.
-Han var 23. -Jag ska fylla 23.
Jag visade lägenheten och sa: "Där är min 22-åriga dotters rum."
Grattis till min mamma. Hon får till det.
Alla i min familj tycks det.
Kör din grej. Gör det som gör dig glad.
Är han inte bäst? Han är fanimej bäst.
Hallå!
Roberto!
Skrik inte.
-Förlåt. -Vad händer här?
-Kvällen tog inte slut när ni gick. -Nej!
-Jag tog med honom hem. -Med hem?
-Det gjorde jag. -Jag tar en tallrik.
I går kväll alltså…
-Varför sa ni inget? -Vi fixade det.
Den ska nog inte vara i soppskålen. Jag är för distraherad.
-För det första är jag imponerad. -Tack. Jag är stolt över mig själv.
Jag tar åt mig lite ära som tvingade i dig en massa alkohol.
Jag var extremt på pickalurven.
Herregud.
-Var det kul? -Så kul.
-Hittade hans bjässe hem? -Nej.
-Varför inte? -Jag är allergisk mot latex.
Han måste gå och testa sig.
Det här är en enorm barriär. Jag skojar inte.
Herregud, vad alla låter mycket!
-Hej. -Hej! Hur är det?
-Jag är så spänd. -Samma här.
-Dina första portföljfoton. -Jag har aldrig… Jisses.
På rekommendation av mina nya Broadway-agenter,
har jag spelat in min sång och nu behöver jag foton.
Jag är i en fotostudio för att försöka ta en gullig bild.
Det är första gången jag fotas av nån annan än mamma.
I det här ögonblicket känns allt lite mer verkligt.
Jag är glad att jag fattade beslutet att följa den här drömmen.
Nu måste vi ta det här samtalet med Julia
om vad det här betyder för vårt framtida samarbete.
Gör mig smal och ung.
-Ljuset är förlåtande. -Vi älskar ljus.
-Vi älskar retusch. Allt. -Ja.
-Knack, knack. -Nej!
Herregud!
-Nån klär av sig naken. -Se på dig. Herrejävlar.
Jag försökte klä mig för att göra Robert glad och få honom att skratta.
-Trevligt. -Du måste fotograferas.
Absolut.
Du ser fantastisk ut!
Så jag kör Broadway helt ut. Helt rosa.
-Vill du hjälpa mig välja glasögon? -Ja.
Det här är så kul.
Den Broadway-show som fick Robert borde vara tacksam, väldigt tacksam.
Tack för att du kom.
-Ja. -Vi har ett litet problem.
Agenterna sa att det kunde bli fråga om ett årslångt åtagande.
-Det är problematiskt. -Varför?
-Om jag ska jobba på Haart Sphere… -Hur mycket tid tar det?
Ett halvår, ett år… Jag ser inga problem.
Jag driver 20 företag samtidigt.
-Jag vet att du har kapacitet… -Men jag är inte du.
-Jag sover åtta timmar. -Det blir svårt.
Det som oroar mig
är om vår vänskap kommer att påverkas om jag väljer Broadway.
Aldrig.
-Lovar du? -Herregud, jag svär på mitt liv.
Jag blir rädd att vi ska tappa kontakten om vi inte jobbar ihop.
-Vi får mindre tid ihop. -Det skulle göra mig ledsen.
Mig också, men inget i vår relation förändras. Inget.
-Jag oroar mig för det. -Inget. Lugn.
Jag menar det ärligt. Du känner mig, du har mitt stöd.
Jag vill att du ska få det du vill.
-Okej. Svär du på det? -Jag svär.
Jag kommer på din premiär. Jag repeterar repliker med dig.
Jag blir din hejaklack. Jag ser till att du har
hundratals blommor i logen före föreställningen.
-Kan jag sitta där? -Ja.
Då så. Vicka lite bakåt, tack.
Vicka, Robert! Vicka!
Jättefint. Le mjukt.
Du ger mig redan vinklar. Kamerainstinkt, en naturbegåvning.
De ser toppen ut. Där har vi en stjärna.
-Jag får en massa stjärnenergi, Robert. -Vi får stjärnenergi.
Stilla. Underbart. Balanserad.
Ja, urtjusigt.
-Har vi det, tror vi? -Ja, jag tror…
-Vi behöver ett på duon. -Ja!
Okej!
Gulligt. Vi älskar det.
Är det svarta diamanter?
Ja, se hur de glittrar. Det här är svarta diamanter i roséguld.
Men jag vet vad du söker. Du vill ha nåt…
Jisses, alltså.
-Nåt sirligt som säger… -Hej, snygging.
Hej!
-Hur är det? -Tack för att du kom.
Det här är så spännande.
Jag fattar inte att du gör det här.
-Jag älskar dig för det här. -Skämtar du?
Dagen är kommen. Det är dags att välja en ring åt mitt livs kärlek.
Vem sa att ni två skulle bli ihop?
Jag tänker skylla allt bra och allt dåligt i min relation på dig.
Julia vet hurdan ring han ska ha och hjälper mig välja.
Jag klarar det inte själv.
Jag har ingen jättestor budget. Jag har precis börjat jobba.
Jag söker nåt speciellt.
-Han förtjänar det. -Hur mycket har vi?
Jag vet inte. Jag tänker runt 20 000 dollar.
Det är en betydande summa. Det låter bra.
Här har vi några stenar. Vill du ha nåt runt?
-Se på den. -Cool, inte sant?
Kan vi göra nåt sånt? Svarta diamanter, men en stor…
-Helt otroligt. -Vad? Varför?
-Jag har precis designat en helt ny ring. -Ja.
-Åh, herregud! -Sluta.
-Baguetteslipade svarta diamanter. -Otrolig.
-Herregud. -Den är… Den ska det vara.
-Herregud. -Det är galet!
Rob kommer att svimma.
Vad kostar den?
-Den är fantastisk. -Inte mycket mer än du ville.
Den kostar 25 000.
Hallå!
Det… Tjugotusen är redan mycket för mig. Tjugofemtusen?
-Var kommer du från? -Mina föräldrar är från Libanon.
-Va? -Han är libanes.
-Det var det jag föll för! -Ge honom tio procents rabatt.
-Se på det här ansiktet… -Jag kan ordna nåt åt dig.
Det var därför jag ville ha dig med!
-Du fixade det. -Bra jobbat.
Hur tänker du fria? Hur ska du ge honom den?
-Sa jag inte det? -Nej.
-Jag har ordnat hela min skolkör. -På Syracuse?
Vi träffades där, på den scenen. Jag vill att ni alla överraskar Robert.
-Jag är med! -Du är med! Herregud!
Tack.
Efter det här går jag hem och ringer Mitizi.
Ring härifrån.
-Jag håller dig i handen. -Läskigt.
Jag ska ringa Mitizi och jag är skräckslagen.
Hon älskar mig. Och jag älskar henne.
Men av nån anledning tror hon inte på vårt förhållande.
Hallå?
Hej, min vackra sydstatsskönhet. Var är du?
Förlåt att jag inte var med i Austin. Du vet varför, inte sant?
-Du måste jobba! -Precis. Hur stolt är du över mig?
Nu ska vi se… Hur många veckor har gått? Två?
Jag har slitit som en hund i tre veckor.
-Jag ringer för att fråga dig om en sak. -Okej.
Du vet hur mycket jag älskar Robert Brotherton.
Okej.
Jag står och väljer ring till din son för jag tänker fria.
Kan du säga det igen? Tänker du verkligen fria till Rob?
Jag ska fria till Robert. Jag har valt ut en jättefin ring.
Jag vet inte… Jag vet inte vad jag ska tycka om det.
Det är svårt att hålla ihop äktenskap. Alla säger: "Jag älskar dig för evigt."
Ni gifter er inte imorgon.
Ni gillar fina saker båda två.
Gillar du verkligen att jobba? Jag tror… Du leker först och arbetar sen.
Vet du vad? Jag förstår din oro.
Saken är den att jag bara frågar honom om han vill förlova sig.
Jag visste inte att ni tänkte på det här. Jag blir lite överrumplad.
Din välsignelse är viktig för mig. Du är viktig för mig.
Jag ska bevisa att jag kan försörja honom.
För jag ska jobba i över ett år innan vi gifter oss.
Nu känns det bättre.
Jag vill bara att ni väntar ett år eller så.
Jag ska jobba hårt och vinna din respekt.
Sen kan vi prata om små Brotherton-Saade-bebisar.
Nu försöker vi hålla oss gifta ett tag, sen pratar vi bebisar.
Barn är mycket…
Jag vill bara höra det en gång till, för du sa… Jag vill höra det.
Ger du mig din välsignelse att fria till Robert på måndag?
Ja.
-Tack så mycket. -Okej.
-Jag tycker att ni är bra ihop. -Du får mig att börja gråta. Sluta.
-Okej. -All kärlek till dig. Jag älskar dig.
-Hej då. -Hej då.
-Vad var det där om bebisar? -Jag svettas.
Du skulle hållit dig till: "Jag ska jobba ett år och visa vad jag går för."
Du försåg mig med repliker efter hand.
-Har du gjort det här förr? -Jag är mamma.
Jag vet vad jag hade tänkt. Hon var hård.
-Hon var hård! -Får jag lätta upp saker?
Skål!
-Grattis. -Skål.
-Skål, vännen. -Skål.
-Hej! -Men oj.
-Vilken uppenbarelse. -Ja, verkligen.
-Fint att se dig. -Det här är spännande.
Tack för att du åkte hela vägen ut hit. Jag vet att det är en bit.
Det här är målet. Det är det här det handlar om.
Jag vill planera för framtiden, när rättvisa skipats.
Jag vill tänka på vad jag ska göra när det sker.
Jag har ett möte med Amber och min tanke är att köpa en byggnad.
Största delen av byggnaden ska rymma gratis lägenheter.
Så kvinnor kan komma dit med sina familjer när de flyr misshandlande män
eller världar där de saknar rättigheter. De kan ta vägen nånstans.
-Se upp var ni trampar. -Efter er.
Lite av ett renoveringsobjekt. Här finns ett öppet industrikök.
-De använder mycket som förråd. -Okej.
Här finns mycket att fixa eller riva.
-Här har vi ett förråd. -Det är enormt.
Och visionen för det här stället är att det ska härbärgera personer som…
Jag skulle vilja öppna det för alla som lämnar
en väldigt fundamentalistisk plats
där de saknar rättigheter eller blev bortgifta som barn och tonåringar.
En sak vi har sett i vårt arbete är att många personer,
även om de lämnar eller söker nåt mer, så vill de ha gemenskapskänslan.
De behöver och saknar sabbaten, yontif, sångerna. Gemenskapen.
Vi måste skapa en annan gemenskap här där de känner sig stöttade,
som en del av nåt och så de inte är ensamma.
Jag tror inte folk förstår den där känslan av total ensamhet.
När man går in i en värld där ingen känner en.
Ingen har hört talas om en. Man har inga kopplingar dit.
Det är väldigt skrämmande. Det är en hemsk känsla.
Och för mig är tanken…
-Minns ni Netflix-serien Maid? -Ja, jag gillade den.
Den var bra, men också lärorik på så vis att den fick mig att inse
de fyra problem kvinnor har när de tar sig ur en sån situation är:
Nummer ett, barnomsorg. Nummer två, transportmöjligheter.
Nummer tre, bostad. Och nummer fyra, utbildningstjänster.
Jag vill ha barnomsorg på de två nedersta våningarna
så man inte oroar sig över var barnet ska vara,
hur man ska få barnet till dagis eller över transportmedel.
Sen vill jag köpa en grannbyggnad där det ska finnas lärare,
psykiatriker, psykologer, läkare, högskolelärare…
Alla vi behöver för att utbilda och lära dem hur den här världen fungerar
och hur det är att ha ett yrke, så att de förstår hur man lever
och överlever i en värld som är så annorlunda den de kom från.
Det är en trygg plats, en trygg hamn.
Så vill jag uttrycka det. En plats folk kan ta sig till.
De betalar ingen hyra.
De betalar inte för barnomsorg eller för utbildning.
Vi grundar en stiftelse och täcker så mycket vi kan själva.
Och vi får andra att bidra.
Jag vill hjälpa kvinnor att ta sig ur situationer de lider i,
och jag vill utbilda dem.
Det var det svåraste för mig. Man är inte rustad för världen utanför.
Många personer som har lämnat gemenskapen försöker ta sig in i den sekulära världen.
De är inte rustade för det, för de har ingen utbildning.
Det kommer att ta åratal att kompensera för utbildningen de berövades.
Ja.
De börjar med allmänna skolämnen i ettan och tvåan,
och sen slutar de med dem när de är 13.
-Ja. -Så många av dem…
-Har noll utbildning. -Saknar färdigheter.
De klarar inte att fungera. Det är svårt att ta igen.
-Det är inte omöjligt… -Men det är mycket svårt.
Särskilt med fyra småbarn.
-Och man lär medan man utvecklas. -Ja, så därför, enligt mig…
Det är viktiga utvecklingsår. Det är svårare att lära sig själv saker.
Därför ser jag det här stället som en riktig fristad.
-Bra. -Det här var fantastiskt.
-Nästa våning. -Hitåt, tror jag.
HAARTS TAKVÅNING
-Knack, knack. -Vem är det?
Shlomo.
Vad pluggar du?
-Makkot. -Makkot?
Jag ville prata med Aron om att gå i yeshiva.
När man är 15 är allt svart och vitt. Sen blir det gråare.
I Arons ålder gick jag i yeshiva.
Jag levde det livet mamma inte vill att han ska leva.
Och här har ni mig i dag, 11 år senare.
Lite annorlunda, skulle jag säga.
Ditt val är förstås ditt val, men…
Ja, jag är 15, men jag tycker att jag har stor livserfarenhet för 15.
Säger alla 15-åringar.
När Miriam var 16 skickades hon till San Francisco.
Ima lät Miriam göra sin grej. Varför visar hon inte mig samma respekt?
Jag vill inte sluta skolan. Jag vill byta skola.
Miriams byte var mycket mer drastiskt. Det är dubbelmoral.
-Det är inte dubbelmoral… -Det är det ju.
Båda gör en drastisk förändring.
Skillnaden är att ima stöttade Miriam i hennes val. Du har rätt.
Varför kan inte ima stötta min förändring och nya inriktning?
Ima tror på rätt och fel. Som din förälder har hon rätt att knuffa dig åt ett håll.
-Jag vill bli lärare. -Okej.
Skolan de sätter mig i kommer inte hjälpa mig att bli det.
Om ima lät mig bli den jag vill bli, skulle jag gå på yeshiva.
När det blir som ni vill:
"Ja, jag godtar dig som du är. Annars sätter jag dig i en miljö du ogillar,
en miljö som går emot din tro, en miljö som inte är du."
-Går din skola emot din tro? -Bara jag har svart hatt.
Är hatten din tro? Tror du på kraften i en svart hatt?
Jag tror inte på en hatt utan på att de är olika skolor.
Hon ska låta dig vara dig själv…
Varför får jag inte vara mig själv vid 16? Varför tvingas jag in i hennes bubbla?
-Hennes bubbla? Är du i en bubbla? -Ja.
Kan det också vara så att vissa av dina beslut är reaktionära?
Vad menar du?
Är det min revolt att stanna eftersom ima lämnade derech?
Du har kanske rätt, men ni växte upp i det jag gör,
och sen revolterade ni mot det.
Det är lättare för er att utmåla mig som rebell
än att se er själva som rebeller.
Jag tror att du såg konflikten mellan dig och ima.
Du hade ingen förståelse för hur smärtsam hennes erfarenhet var.
Nu håller du fast vid det som orsakade hennes smärta.
Jag tycker synd om ima för hennes dåliga erfarenhet.
Hon känner att du när anpassar dig till det,
så du stöttar det samtidigt som du attackerar henne.
Mamma delar inte min syn på religiositet.
Vi är olika, men förhoppningsvis visar vi ändå varandra kärlek och respekt.
På ett lustigt vis är jag som ima.
Jag är omgiven av personer som inte lever på det sätt jag vill leva.
Precis som ima ville vara sig själv i sin situation, vill jag vara mig själv.
Jag skulle ta upp det här med ima.
Vi kan prata med henne ihop. Jag är för att prata.
Då så, då börjar vi med första bilden.
-Okej. -Klar?
-Är du klar? -Ja.
Du är jättevacker.
Tack.
Nu kör vi.
Jag är glad för jag har en fotografering med Clear Cut,
ett märke jag älskar.
Det här är ett steg närmare min dröm om en egen produktserie
och kunna tjäna egna pengar och göra avtryck i den här världen.
Det här är en underbar känsla.
Så coolt!
Första fotograferingen.
-Jag är klar när ni är det. -Ja, jättefint.
Det är fint med ringarna på axeln. Det ser kanon ut.
Ge oss lite lätt vind.
Det ser bra ut.
-Okej. Mir? -Ja?
-Jag har ringen på mig. -Gillar du den?
Ja, den är så söt! Jag gillar den lilla diamanten på den.
Jag har uppkallat kollektionen efter kvinnor som inspirerar mig.
Mitt halsbands- och armbandsset med hjärtan är döpt efter mamma.
Det får heta Julia.
Jag har en hjärtring jag tror Miriam skulle älska.
Ett vackert par örhängen heter Nathalie.
Och ett riktigt coolt armband heter Mikki.
Jag döpte så klart en ring efter mig själv, Batsheva.
Den är min favorit i kollektionen.
Och en bild drypande i diamanter.
-Vi är nog klara. -Okej.
Med självhäftande bh.
Vad händer här? En topless-bild?
Bling-bling.
Det ser så bra ut!
Jag är stolt över Batsheva.
Hon ser ut att stå för den hon är nu, och hon älskar det.
Hon levde i en konservativ, religiös gemenskap,
och nu är hon en självständig kvinna. Hon har kommit så långt.
Det är grymt. Jag gläds med henne.
-Toppen. -Kolla på den där.
Mums.
Det här är coolt.
Tänk, för två år sen valde du mellan att ha byxor eller inte.
Nu tar du toplessbilder på en fotografering.
Jag började ha byxor när jag skulle fylla 27. För 2,5 år sen.
Jag minns dig på middagen: "Se."
-Jag sa "hurra". -Jag var så glad.
När jag gick ut med Mikki, sa jag: "Ha byxor så Ben ser."
Ja.
-Han behöver se det. -"Eller din minsta klänning."
Jag har stolt syster-känslor. Jag är superstolt över dig.
-Tack. -Det här är fantastiskt.
-Alltihop. -Jag älskar dig.
Du är supersjälvständig och gör din grej.
Allt fortsätter uppåt och det är underbart.
Det här är definitivt mitt största partnerskap,
pengamässigt och på en så stor skala med dyra smycken.
Allt är steg på vägen mot mitt ekonomiska oberoende,
nåt jag är tacksam för att mamma ingjutit i mig.
Det är det viktigaste hon har lärt mig.
"Tjäna egna pengar. Förlita dig inte på att en man ska försörja dig."
Eller en kvinna.
Bra poäng.
Förlita dig inte på nån annan. Du ska kunna försörja dig själv.
Nåt nytt om er situation?
Jag vet inte. Det är jobbigt och stressande.
När jag gifte mig vid 19 sa Miriam: "Nitton… Det är jätteungt."
-Ja. -Som på min bröllopsvideo.
Det var den opopulära åsikten. Jag stod för den.
De sa: "Säg nåt fint om din syster."
Och hon sa: "Nitton är väldigt ungt."
Jag tror att Miriam har det jobbigt nu. Jag hoppas att det inte blir så
att hon måste välja mellan att gifta sig eller inte
för att behålla den hon älskar i landet.
Jag vill att hon ska fatta beslutet om att gifta sig
av rent känslomässiga skäl och inte av juridiska skäl.
Ni pratar med två personer som gifte sig ungt och är frånskilda.
-Jag var 19. Och du, 21? -Jag hade precis fyllt 21.
-Det är ganska nära vår ålder. -Ja.
Ni är vuxna och fattar era egna beslut. Sen får ni leva med konsekvenserna.
Vi gör som vi vill.
-Ja. -Ja.
-Lycka till. -Tack.
Jag ser att Nathalie är Miriams klippa,
Jag skulle inte bara bli ledsen om Nathalie måste lämna landet,
jag skulle bli förkrossad för Miriams skull.
Jag har inte plats i mitt huvud för att tänka tanken på
att Nathalie inte är här.
Okej.
Det är champagnekalas!
Skål!
Underbart.
Vill du spela kort, Shlomo?
Absolut.
Vilka spel kan du?
Finns i sjön.
Vi spelar Finns i sjön. Jag skojar.
-Hej, killar. -Hej.
Ni spelar kort. Så trevligt.
Mina två killar.
Mitt främsta syfte med det här samtalet med mamma är
att förhoppningsvis reda ut lite saker mellan min bror och mamma
och hjälpa dem förstå varandra,
och förhoppningsvis förbättra saker dem emellan.
Vad händer? Kläm fram det.
Jag tror att Aron vill framföra lite om hur han tänker.
Jag vill ha en yeshiva, inte en yeshivat.
Vad betyder det?
-En riktig yeshiva och lära… -Du går i en riktig.
I en yeshiva får jag fyra timmar, inte 40 minuter.
Jag är 15, men jag vet vad jag vill.
Vi har Tora-studier i min nuvarande skola, men 40 minuter är inget mot med 4 timmar.
Skälet till att abba och jag valde din nuvarande skola
är att du fortfarande får religiös undervisning.
Du har många religiösa vänner som firar sabbat,
och det finns andra som lever annorlunda.
Du får lära dig att hantera både religiösa och icke-…
Jag behöver ingen skola för att lära…
Vi hade det här samtalet i fjol när du kom från sommarlägret.
Jag sa att det är mitt jobb som förälder att se till att du får en bra utbildning.
Vad du gör med den efter examen är ditt val.
Det verkar inte så.
-För att du är 15 år. -Låter du mig inte göra det jag vill?
Det som du alltid strävar efter? Är det frihet?
Jag har gått två år i high school.
Jag behöver inte den utbildningen. Jag anser…
Bra att du har en förälder då.
Varför får jag inte vara mig? Det är ditt problem.
Jag skulle älska att du var dig själv, men du har svängt fram och tillbaka
från ultraortodox till modern ortodox till ultra till modern.
Inte sant.
Inte? Var han inte mer modern och sen mindre modern?
Jag hade inte…
Jag vet inte hur många gånger, men du har pendlat.
-Pendlat mycket. -Jag håller…
Jag håller med om att utbildningen på yeshiva
inte håller samma nivå som i min nuvarande skola.
-Just det. -Varför får jag inte en privatlärare?
Det handlar inte bara om utbildningsnivån i yeshiva.
Det är hur lågt de värderar utbildning eftersom deras filosofi är att
"ditt syfte är att bli en Tora-lärd. De där sakerna behövs inte för det."
-En privatlärare är inte… Varför inte? -Det är inte…
Jag förklarade det. I yeshiva, när man går i high school…
-Hur dags slutade du skolan? -Jag kom hem vid halv tio.
Okej, då räknar vi på det.
Du studerar i 12 timmar i sträck från klockan åtta.
Påstår du att du ska komma hem klockan nio eller tio på kvällen,
och i stället för yeshiva-läxan
kommer du att ägna fem, sex timmar åt din skolutbildning?
Det är ett skämt. Det blir inte så.
Du går i en skola med både sekulära och religiösa ämnen.
Det är en perfekt mix av båda världarna.
Om du tror att en privatlärare är en bra lösning,
skaffar jag gärna en privatlärare som lär dig så mycket gemara du vill,
så du inte missar nån gemara.
-Men jag sätter dig inte i en yeshiva… -Varför?
För de ger ingen utbildning.
Jag kan få en utbildning. Här har du fel!
Du tror det, men du har inte varit i en yeshiva. Det har vi.
Säger jag "bli inte rabbi"? Det gör jag inte.
Om det är vad du ska bli och göra så tro mig, Aron.
Jag kommer att stötta dig. Jag kommer att älska dig oavsett.
Jag kommer att finnas där och hjälpa dig på alla sätt jag kan.
Till dess kommer jag som förälder att göra allt i min makt
för att se till att du får en riktig 2000-talsutbildning.
Du ska aldrig hamna i den sits jag var,
där du saknar utbildning och inte är på samma nivå
som dina jämnåriga i samhället utanför.
Du kan hata mig. Du kan vara arg på mig.
Du kan låta bli att komma hit. Ignorera mig, gör vad du vill mot mig.
Jag gör inte nåt som är fel för dig bara för att du ska gilla mig mer.
Förlåt att jag fick dig att gråta, men tro mig, när du är 30 tackar du mig.
Jag älskar Aron. Jag vill alltid säga ja till det han vill.
Det gör jävligt ont att säga nej. Det är inte lätt.
Föräldraskapet är ingen popularitetstävling. Förlåt.
Som en bra förälder gör jag det som är bra för honom.
Det som är rätt för honom. Inte det som gör honom inte lycklig i dag,
utan det som gör honom lycklig resten av livet.
-Varför lyssnar du inte? -När din framtid är din,
får du göra vad du vill med den, och vet du?
Då är du rustad för att välja vad du vill.
-Jag var tydlig… -Jag älskar dig.
Jag byter inte skola åt dig. Aldrig.
Du vill ha mer tid för gemara.
Jag har precis erbjudit dig att en yeshiva-person, vem du vill,
kan komma hem till dig och hit. Jag får personen hitkörd.
Jag gör det superlätt för dig.
Men jag flyttar dig inte till en skola som ser sekulär utbildning som ett skämt.
-Ima… -Glöm det.
-Varför får jag inte gå på yeshiva? -Det får du inte, vännen.
-Varför kan jag inte få en sekulär utbild… -Jag säger ju nej.
-Jag har varit i det. -Jag kan ha privatlärare.
Du behöver inte skrika, älskade barn. Det förändrar inget.
-Jag kan få det att funka. -Bra. Du kan få det att funka med gemara.
Jag älskar dig. Jag måste göra mitt jobb som förälder.
Jag är så glad. Vi är på väg tillbaka till Syracuse.
-Ska vi åka till Eggers? -Och minnas?
Eggers kafé?
Robert tror att vi ska till Syracuse över dagen.
Men det jag ska göra är att fria till honom.
Han har ingen aning. Jag har förberett en hel kör åt honom.
Julia och ungarna kommer och överraskar honom.
Jag är så nervös och förväntansfull.
Känslorna är över hela stället.
-Se så gulligt det är. -Jag ser Newhouse.
Så vackert.
-Vad händer? -De värmer nog upp.
-Ni låter helt fantastiskt. -Ja, jättebra.
Jag ser fram emot att studenterna får träffa Rob och Ra'ed som gick här.
-De stod på körtrappan här… -De träffades på scenen.
-De undervisades av de där. -Otroligt.
Har ni undervisat dem?
-Jag tror Robert säger "ja". -Gör du? Jag vet inte.
Han sa att om han säger "nej", så är det slut.
Han har jobbat för det här.
Om Robert nobbar honom nu, kommer förhållandet aldrig att funka.
Nej!
Ingen får fria till mig förrän de vet att jag säger ja.
Ingen får fria till mig.
Om mamma säger att hon ska gifta sig igen,
vi är inte fysiska i vår familj, men då slår jag henne.
Snälla. Kasta mig utför en klippa. Det blir en snabbare död.
Byggnaden på din högra sida producerar divor som du och jag.
-Jisses. -Crouse College.
-Det är bra så. Tack. -Jag vill träffa alla mina lärare.
Vi ska nog gömma oss.
Nu så!
Trappan till himlen.
Dr Warren! Jag klarar inte mer här.
-Vilken underbar sak att stiga in till. -Fint att ses, Ra'ed.
-Välkommen hem. -Hej, dr Warren.
Härligt att se dig.
-Kan ni prata lite med de här? -Ja, gärna!
Vilken fin kör.
-Det var vackert. -Underskönt.
Det här är Rob Brotherton.
-Hej! -Det här är Ra'ed Saade.
De har varit ni. Det känns som för ett par veckor sen.
-Du får inta scenens mitt. Vet du hur? -Givetvis vet jag det.
Jag har nåt att säga, men jag klarar det inte utan hjälp
av våra favoritpersoner i världen. Kom in!
Herregud, vad gör ni här?
-Syracuse! -Bara fyra och en halv timme med buss.
Herregud. Med buss? Vi vet att det inte är sant.
Åh, herregud!
Hej!
Hej, dr Downey. Hur är det?
Åh, herregud.
Vilken återförening, jisses.
Hej.
-Hur är det? -Bra.
-Du ser så bra ut. -Tack.
-Vad står på? -Okej.
För 15 år sen träffades vi på den här scenen,
två högljudda och odrägliga gaykillar.
-Väldigt odrägliga. -Väldigt.
Och mitt liv förändrades för alltid.
Jag älskar dig över allt annat i världen.
Du är vacker både på insidan och på utsidan.
Du gör mig till världens lyckligaste man.
Jag tvivlar inte på att vi hör ihop
och att jag vill leva resten av mitt liv med dig.
Du är sån drama queen.
-Och med det… -Herregud.
Vill du förverkliga min tonårsdröm?
-Jag får se först. -Gifter du dig med mig?
Ja.
Den är så vacker.
Älskar dig.
Jag minns inte ett ord av vad han sa till mig
för länge i mitt liv trodde jag att jag inte förtjänade kärlek.
Att sen höra den här toppenkillen,
som jag älskar, säga det till mig var överväldigande.
Den är så vacker. Grattis!
Jag är så glad för din skull.
-Tänk att ni precis förlovade er. -Det är så coolt!
-Vi förlorar honom. -Hade du ordnat allt det här?
Välkommen till familjen.
ROBERTS & RA'EDS FÖRLOVNINGSFEST EN VECKA SENARE
-Herregud. Fräsch outfit! -Första premiären.
Gör det. Visa vad du har. Rocka det. Gå.
Ja, queen.
Du frågade…
-Okej, vad tycker du? -Supergullig.
Hallå!
Du är urtjusig!
Hej! Snygging! Visa mig den.
Vi är välsignade med otroliga vänner.
Det är underbart att veta att alla som är där
vill fira oss och önskar oss allt gott, vill glädjas åt vårt nästa kapitel.
Skulle du tro
att en fet pojke från Mellanöstern nånsin kunde drömma om en sån dag,
när han kommer in hand i hand med världens praktfullaste struts.
Kunde bli mitt nya jobb.
Hur känner du Ra'ed?
Vi är barndomsvänner. När han ringde…
Jag säger jämt: "Jag vill ha dig som en strejt man."
Han sa: "Jag hittade mig som strejt. Han kommer."
-Skötte jag mig? -Ja! Den är fantastisk!
Den kostade mig mina pengar, mitt liv, men han är värd det.
-Den är så värt det. -Ja!
Den är vacker. Jag får se igen.
-Vet du vad Senna sa precis? -Vadå?
-Hon vann inte i jobblotteriet. -Herregud.
Så fruktansvärt.
-Ja. -Jag beklagar.
-Måtte jag ha större tur. -Vi har vår reservplan.
Jag är ekonomiskt oberoende och kan själv bestämma.
Det vill jag höra dig säga till ima.
Visst, om det blir nödvändigt. Jag kan göra det i kväll.
-Det är ingen stor grej. -Inte? Gör det då. Jag utmanar dig.
Ska vi gå och ta nåt att dricka?
Jag vill vara med. Jag går ingenstans.
Antar du utmaningen?
Är det mamma? Ja, jag känner igen händerna.
-Hej. -Hej. Hur är det?
Shlomo trissar mig till att prata med mamma.
Det är ingen grej. Jag pratar med henne. Det är min sanning och mitt liv.
Vi är på förlovningsfest, så jag kör.
Jag vill bara göra klart för dig
att om Nathalie får ett jobb och förlorar i lotteriet så gifter vi oss.
-Min kära. -Det är enda sättet.
Inte för ett visum. Det är olagligt. Du gör det inte. Vi hittar nåt sätt.
Det är inte därför. Jag älskar henne. Vi har varit ihop i över ett år.
Nu skulle du säga att du var självständig. Bara en påminnelse.
Shlomo.
-Va? -Inget.
Jag fick inte åren mellan 20 och 30. Inte Batsheva heller.
Du har den möjligheten.
Jag vet att du älskar henne och vill vara med henne.
Du vet inte hur du känner när du blir 24 eller 25.
Jag vet att när man är mitt uppe i det, för det har jag själv varit, verkligen,
är allt man kan tänka: "Jag gör allt för att hjälpa den här personen."
-Jag vet inte om jag känner så. -Du kommer att vara gift.
Förstår du vad det betyder? Gift?
Gift är en stor grej. Det betyder att man inte är fri.
Det betyder att man är någons fru.
Jag accepterar och älskar dig oavsett vad.
Du är vuxen, eller hur? Jag kan inte hindra dig.
Det finns andra sätt för Nathalie att stanna här.
Det garanterar jag. Om vi slår våra kloka huvuden ihop
hittar vi en lösning.
Det är det jag vill. Jag nöjer mig inte med ingen lösning.
Jag håller med. Säger jag att det är klart? Nej.
Tror jag att vi har goda chanser? Ja.
Jag älskar henne så mycket. Jag gör det om det behövs.
-Vi försöker hitta nåt annat… -Vi försöker hitta nåt…
För det är inget alternativ. Vi måste gå till en immigrationsjurist…
-Det är viktigt för mig. -Jag hjälper dig gärna för jag känner dig.
Jag tror inte att du blir lycklig av att gifta dig.
-Förstår du? -Jag förstår.
Jag har lyssnat. Jag förstår vad du säger.
Jag vill att du får ett bra liv.
-Ja. -Så du. Det gjorde han bra.
-Det gjorde han. -Vacker.
Herregud, låt det hända.
Robert är
den mest exceptionella människan jag nånsin träffat.
Och jag fick för första gången i mitt liv en bästa vän.
Det hade jag aldrig haft.
Och sen kom den här ursnygga,
varma, charmerande, kärleksfulla mannen,
och bara gjorde det ännu bättre.
Hörde du det?
Till hans försvar är han libanes.
-Ja! -Kompis.
Och jag vet att ni kommer få bebisar, bara jag blir gudmor.
Vi vet det. De kommer att bli de lyckligaste, lyckosammaste barnen
på hela jävla jorden.
Herregud, du får mig att gråta. Sluta!
Vi älskar er så mycket.
Mazel tov!
Efter att ha varit vän med Julia i sex år är jag så tacksam
att vi fortfarande kan vara oss själva och ha den här fantastiska relationen.
Det är något väldigt vackert med
att vara omgiven av vartenda ansikte i hela jävla världen som man älskar.
Och vid sällsynta tillfällen när riktigt speciella saker händer,
får man se…
…personer som älskar och stöttar en, och
man får ett ögonblick när man kan se på nån man älskar,
och man kan säga: "Tack för att du är med mig
och för att du älskar mig
och vill nåt speciellt för mig och för oss."
Kan nån ge honom lite mer whisky eller vad han nu dricker?
Nu vet jag vad jag ska göra när jag vill ha lite känslosam Robert.
Jag älskar er alla för att ni firar oss.
Jag är den lyckligaste mannen nånsin och de där tårarna… Kom igen…
HAARTS TAKVÅNING
Det här året skulle handla om företagets börsnotering.
Det skulle handla om boken, turnén och modeveckan.
Jag trodde inte att jag skulle slåss för min frihet och mitt liv.
Det känns som att vara tillbaka i Monsey där jag började.
Men den här striden måste jag inte utkämpa ensam.
Jag har mina barn.
Jag har tur som är din mamma. Jag älskar dig så mycket.
Inget kan nånsin vara viktigare för mig än personerna jag älskar.
Coola grejor.
Eller hur? Jag formger en kollektion.
Jag slutar aldrig använda min kreativitet för att hjälpa andra uttrycka sig.
Jag har kämpat för frihet så länge.
Det här är nästa steg i min utveckling.
Det här stärker mitt beslut att slåss för det handlar inte bara om mig,
utan om alla kvinnor.
Det här är målet, det allt handlar om.
Jag har kommit långt på tre år.
Se var vi är.
Men här är jag. Jag lever än. Jag står än.
Jag lättar inte på gasen. Jag måste bara fortsätta slåss.
Och jag måste fortsätta växa. Jag måste förändras och lära.
Det hjälper mig på min resa för att bli den orädda kvinna jag vill vara.
Julia har stämt Silvio för bedrägeri och ärekränkning.
Hon har vunnit ensamrätt till takvåningen.
Julia fortsätter att bygga företag som hjälper kvinnor.
Undertexter: Jessika Johansson