СЕРІАЛ NETFLIX
Це було неймовірно.
Справді.
Гранте, маю визнати...
Я давно мріяла про цю мить.
Я теж. Невже це нарешті трапилось?
Готова до ранкового маффіну? Боже!
-Я можу пояснити. -Так. Ми можемо пояснити.
Я навіть не знала, що між вами є симпатія.
Це трапилось випадково.
Ми були в спортзалі. Грант допоміг подолати творчу кризу.
-А потім ми переспали. -Краще помовчи, Гранте.
Ми стали кращими подружками-сестрами, а ти спиш з моїм колишнім?
-Як ти могла! -Мені дуже шкода.
Повір, я не хотіла образити тебе.
Я вилила це в своєму щоденнику.
Чому не можу відкрити його?
-Він замкнений. Потрібен ключ. -Цей ключ?
Звідки ти...
Ключ у мене. Хіба не бачиш?
Ти що, переодягнулась?
Це ти переодягнулась з хорошої сестри на погану!
І ти, Брут?
Ти що, цитуєш Шекспіра?
Хто такий Брут?
БРУТ
Я?
Я Брут!
Як ти могла зрадити сестру?
Як ти могла брехати, що не ведеш «Інстаграм»!
Як ти могла так вчинити. Челсі.
-Челсі. -Челсі.
Готова до ранкового маффіну?
Будьмо.
-Добре, ти прокинулась. -Ні!
-Хто там? -Грант. Я заходив секунду тому.
Впустиш мене?
Гаразд.
Привіт.
Отже...
-Я хотів поговорити про вчорашнє. -Нічого не сталося.
Так, але майже сталося.
Що я казав про обіцянки, які треба виконувати?
Є хтось?
Привіт. Котра зараз година? Я знову заснув в сауні.
БІЛД
-Гарі, все нормально? -Не турбуйтесь про мене.
Все гаразд.
І рушник злетів.
Так, щось майже сталося.
Але, на щастя, нам завадили.
-На щастя? -Так, на щастя.
Це був раптовий і необдуманий запал.
Мене захлеснули емоції.
Добре, що ми не поцілувалися. Повір, це на краще.
Я не розумію.
Гранте, наші з Клер стосунки нарешті налагодились.
Щопонеділка на сніданок ми їмо маффіни.
І я з нетерпінням чекаю на це.
Я їм хотдог з чилі в ліжку. В чому проблема?
Проблема в тому...
Що ти зустрічався з моєю сестрою.
Це неправильно. Вибач.
Ми можемо принаймні поговорити? Минулого вечора я не просто...
Вибач. Мені треба на роботу.
Я досі не вмію грати в нарди.
І все одно граєш краще за мене.
-Ти не бачила мою ліву шкарпетку? -Хіба вони не однакові?
Так, але я завжди розділяю
ліву й праву шкарпетки.
Це так дивно? Давай змінимо тему.
Ось і ліва.
У тебе тут щось лежить.
Що це?
Боже. Вибачте.
Все нормально.
Навряд чи це допоможе.
Схоже, ні.
Привіт.
Я Грант.
Клер.
Це...
Брудна футболка. Мабуть, випадково впала.
Пляма велика. Шкода розчаровувати, але доведеться попрощатись з нею.
Так.
Розумію. Я досі намагаюсь видалити пляму від омара.
Нагрудники не захищають повністю.
Так, точно.
-Доброго ранку, Джейдене. Як ти? -І не кажи.
Які плани на сьогодні?
Не слухай нікого. Ти красуня.
-Я не це питала. -Тільки не суші.
Привіт, Солано.
Джейден, поклади телефон.
Ти нагадуєш мене, коли я випила аяваску
і витріщалась в одну точку три дні.
Тобі потрібна перерва.
У мене зараз перерва. Я п'ю смузі.
Гаразд, Клер, мені вже час.
Джейдене, ти цілий?
Цей стілець завжди тут стояв?
-Джейден, це вже занадто. -Знаю. Ти маєш рацію.
Вчора я наткнувся на скляні двері. І не прозоро чисті.
Це був бар в кафедральному стилі «Грішники й розпусти».
З цього дня в тебе цифровий детокс. Ніякого телефону.
Я так не можу.
У цьому телефоні моя робота і моє життя. Саме тому я сховав зарядні пристрої
по всьому місту: від кущів до біотуалетів.
І як же моя аудиторія?
Не можна допустити, щоб мене проміняли на Логана Пола.
Він ще живий, на жаль.
Я можу вести твої соцмережі.
Я буду схвалювати підбадьорюючі коментарі, лайкати флірт
і робити скріншот расистських.
Ти знаєш мою систему.
Не знаю. А ти впевнена?
Джейдене, я впораюсь з соцмережами блогера.
Я склала іспит після двох годин сну
і позбавила Леброна Джеймса від страху публічних виступів завдяки рейкі.
Гаразд.
Але попереджаю. Моє життя...
затягує.
Все буде добре.
Так приємно нарешті опустити руки.
Вони такі довгі.
Можеш сфотографувати мене?
А знаєш, краще я сам. Дай телефон.
-Ні. -Дай мені телефон!
Я заберу цю штуку звідси. Ти не викликаєш довіри.
-Привіт, Джейдене. -А ці стіни завжди були такого кольору?
Не знаю.
Іноді думаєш, що щось одного кольору, а потім тобі кажуть, що ні.
Хоча ти впевнений, що це перший колір.
Привіт.
Привіт, Дейв.
Що відбувається?
Не знаю, Дейв.
Може, якісь пікантні чутки в «Дивних дивах».
Може, ядерна війна. Тепер я не дізнаюсь!
Батьки написали.
Кажуть, що їхній рейс скасували, і вони залишаться ночувати в ЛА.
Твої батьки тут?
Клер, знаю, це несподівано. Хочеш повечеряти з моїми батьками?
Залюбки познайомлю вас.
З твоїми батьками?
-Так, чудово. -Круто.
Я вже розказав мамі про тебе. Вона так зрадіє.
А тато замовить лосось і одразу ж пошкодує про це.
Знайомство з батьками. Серйозний крок.
Чудові новини. Мені треба бігти.
Мені теж.
-До вечора. -Добре.
Не хвилюйся. Всі нервують перед знайомством з батьками.
Про це навіть кіно зняли.
Я не бачив його, але впевнений, що всі порозумілися.
Ти маєш рацію. Просто...
-Не знаю, що одягнути. -Я допоможу тобі.
І не лише тому, що Солана забрала телефон, і мені страшно нудно.
Але й тому що люблю тебе.
Десь 80 на 20 відсотків.
БІЛД
Ти сьогодні не працюєш.
Чи я знову сплю? Будь ласка, не роздягайся.
Що? Ні, я прийшов поговорити.
Добре. Але я зайнята.
Відділ знахідок з'їхав з глузду сьогодні. Хтось загубив діда.
Мене не загубили. Я чекаю, доки онук закінчить тренування.
Вибачте, сер.
Челсі, для мене минула ніч була не просто миттєвим махом.
Я маю на увазі...
Ти мені подобаєшся.
Все просто. Я не можу позбавитись від цього почуття.
Я гадав, що теж подобаюсь тобі. Я помилявся?
Ні, все так. Ти мені подобаєшся.
-Супер. -Але все не просто...
Знаю, ти маєш сумніви,
але ми так давно були разом з Клер. Ніби в 90-х.
Вона щаслива з Дейвом. Він познайомить її з батьками.
-Це серйозний крок для Клер. -Саме так.
Але все одно ви мали стосунки, і вона моя сестра.
Це неправильно, так?
Вона має рацію.
Якби мій брат сказав, що йому
подобається дівчина, з якою я зустрічався три роки тому,
я б сказав: «Вперед, Стівен, Ленс або Джеріхо».
Схоже, це нелегка розмова.
Якщо ти не проти, я поговорю з Клер.
Ні.
Та годі. Дозволь йому.
Я маю поговорити з нею сама.
Молодець, крихітко! Так тримати!
Напевно, треба зірвати пластир і бути відвертою з нею.
Тож ти скажеш їй?
Треба лише обміркувати, що сказати.
Романтика й гарні попи. Я ніколи не зміню спортзал.
Дякую, що скористались промокодом Джейдена.
Опублікувати.
А ти молодець.
Джейден ніколи не відповідає на мої коментарі.
От якби Джейден підписався на мене.
Не розумію, чого Джейден настільки залежний від соцмереж.
Це легко контролювати.
Наприклад, ось хтось назвав Джейдена поверхневим.
Трохи прикро, але нічого. Я не буду реагувати.
Дуже радий бачити тебе, Солано.
Джейден, зазвичай, не розмовляє зі мною...
«Не гарний у комбінезоні»? Як вони сміють!
Це теж не підійде.
Клер, ти божевільна. Воно ідеальне.
Як інші п'ять з «Маленького будинку в преріях»
але трохи сексуальніші сарафани.
Я б показав тобі фото
у своєму цифровому альбомі мод, якби в мене був телефон!
Вибач.
Ні, вони не підходять!
Люба, зупинись.
Тебе ніколи не хвилював одяг, хоча інколи це необхідно.
Для епізодичної ролі пияки
в шоу «Справжні домогосподарки Беверлі-Хіллз» ти одягнула цілі джинси.
Що відбувається? Справа не у вбранні.
Я зробила дещо погане сьогодні.
Клер, «Скіттлз» не знають, що ти більше любиш червоні.
Ні.
Все було добре, доки Дейв не почав шукати ліву шкарпетку.
Хіба вони не однакові?
Так, але він їх відрізняє.
-Як мило. -Так.
Але окрім лівої шкарпетки він знайшов під ліжком дещо інше.
Брудну футболку Гранта.
Та сама футболка?
Я уявляв її...
Симпатичнішою.
Так у чому проблема?
Коли він спитав, що це, я сказала, що моя брудна футболка.
Ти збрехала? Навіщо?
Не знаю. Але я раптом відчула провину.
Коли Грант віддав футболку, ти сказала, що ви лише друзі.
Знаю, але...
Але?
Здається, я досі не забула Гранта.
Боже, що мені робити?
-Заспокойся, ти панікуєш. -Я панікую.
-Мені треба поміркувати на самоті. -Чудово. Я з тобою.
-Ти не бачила Клер? -І не кажи.
Так ти бачила Клер?
Не слухай нікого. Ти красуня.
Ти знову розмовляєш з моєю внутрішньою дитиною?
Вона зараз не чує.
Тільки не суші.
Солана.
Челсі, привіт. Що таке?
Привіт. Я шукаю Клер. Ти не бачила її?
Ні.
Добре.
Мені потрібна порада.
Пам'ятаєш, ти сказала,
-щоб я забула про Гранта? -Так.
Ну, я зробила навпаки. Між нами є симпатія.
І вона взаємна?
Так, це неймовірно. Ми ніби сучасні Елізабет і м-р Дарсі.
-Це з... -«Гордості й упередження». Ти читаєш.
Вірно.
Я хочу поговорити з Клер, отримати її благословення.
Молодець. Це правильно. Що скажеш?
У мене на думці тисячі слів,
і вони всі поплутались.
Коли я готуюсь до судового засідання, то репетирую дебати заздалегідь.
І тому на засіданні
я готова до всього.
-Це допоможе? -Було б чудово.
-Давай, починай. -Добре.
Клер, нам треба поговорити. Ми з Грантом...
Ви з Грантом? Тобі подобається Грант? Як ти могла!
Ти гадаєш, вона так відреагує?
Ні, але будь готова до всього.
Під час розмови можливий землетрус...
Так, годі.
Я запишу все, що маю сказати Клер.
А потім зберу аварійний рюкзак.
Бо тепер я боюсь і землетрусу.
Вперед.
А я повернусь до соцмереж Джейдена. Але я...
Цей стілець завжди стояв тут?
Ось що таке бути на природі без телефону.
Це крамниця рослин. Тут я міркую.
Знаю. Просто листя таке листяне.
А квіти такі квіткові. А запахи такі...
Гнойові.
Але все одно тут гарно.
Джейдене, зосередься.
Так, вибач.
У тебе критична ситуація. Тобі досі подобається Грант,
хоча йому ти сказала, що ні.
Я й собі так казала. Просто я злякалась...
Заспокойся. Тобі нелегко.
Так. Бо я все ускладнила.
Грант був поряд! Він практично на одне коліно встав, а я відмовила йому.
А потім я зустріла Дейва. І він неймовірний.
Веселий, милий і сексуальний.
Дуже сексуальний.
У мене ні з ким не було довших стосунків.
Сьогодні я маю знайомитись з батьками.
Що будеш робити?
А що я можу зробити?
Сказати Гранту про свої почуття?
Я навіть не знаю, чи подобаюсь йому.
Це несправедливо, після того що я зробила.
І я не хочу образити Дейва.
Краще не будити лихо, доки плаче тихо.
Слухай, Клер.
Ти не можеш бути з хлопцем, бо боїшся образити його.
Згодна?
-Я так заплуталась. -Розумію.
І знаєш, легше не стане.
Отже, найкращим рішенням
буде прислухатися до себе і робити так, як відчуваєш.
Добре.
Ти маєш рацію.
Наприклад, я відчуваю, що повинен розірвати зв’язок з минулим життям
і вирощувати рослини.
-Привіт. -Привіт.
Ти поговорила з Клер?
Ні, не знайшла її.
Але я написала шість різних варіантів, як повідомити про нас,
і як сильно я люблю її. Слово «сестра» часто повторювалось,
тож я почала називати нас «родичами жіночої статі».
Я трохи нервую.
Челсі, все буде добре.
Навіть чудово.
-Ти так вважаєш? -Так.
Добре.
Але давай зачекаємо до того.
Гаразд.
Зачекаємо.
Ось ми...
Чекаємо.
Я замовлю столик у мексиканському ресторані,
куди хотів тебе відвести.
-Це не схоже на очікування. -Так, але...
Якщо буду сидіти тут,
то поцілую тебе.
-Привіт, люба. -Дякувати богу, ти вдома.
Я більше не можу!
Підбадьорюючі коментарі поєднались з фліртом.
І всі вони здаються трохи расистськими.
Тихіше. Заспокойся, крихітко, не турбуйся.
Я повернувся з цифрового детоксу
у союзі з чарівним дивом природи у вигляді крамниці рослин на Мелроуз.
Моя люба Солано, цей світ такий великий.
Окрім нас є земля, вітер, вогонь! «Коммодорс»!
Я більше не буду реагувати на всілякі дрібниці в мережі.
Яке полегшення, бо Тімоті Шаламет щойно поголив голову,
і я не уявляю, як коментувати таке.
Що він зробив?
-Привіт, Джейдене. Не бачив Клер? -Чудово виглядаєш.
Клер, ти вдома.
Я розсталася з Дейвом.
Що?
Добре.
Клер, ти вдома.
Поговоримо?
Переклад субтитрів: Елена Астанкова