Descărcat de pe YTS.BZ
Site-ul oficial de filme YIFY: YTS.BZ
- Părinte Joe, ești acolo?
- Da. Intră, fiule, intră.
- Iartă-mă, părinte, că am păcătuit.
Și ultima mea mărturisire a fost...
- E în regulă dacă îți amintești.
- Nu, nu, eu, îmi amintesc.
A trebuit să-mi spăl rufele, după aceea...
- Să spunem că a fost ultima Duminică și să mergem mai departe, bine?
Păcate.
- Corect.
Minciuna. Multă minciună mai ales părinților mei.
S-ar putea să fi recurs și eu la violență la un moment dat.
- Așa ți-ai luat ochiul negru?
- Da.
Îmi pare rău, adică,
Nico, nu te-am prins niciodată ca luptător, știi?
- Ce ar trebui să însemne asta?
- Celălalt tip e bine?
- Nu, dar nu eu sunt cel care l-a rănit.
- Asta e tot? - Da, dar...
- Cinci Bucură-te Maria, cinci Bucură-te Părinte.
Asta pentru penitența ta.
- Nu. Bine. nu sunt singur. Mi-am adus parintii.
- Părinții tăi?
- Da.
- Să mărturisesc? Ce ei trebuie să mărturisesc pentru?
- Nu am nimic de mărturisit
pe care nu mă simt 100% îndreptățit să o fac.
Și chiar și atunci, nimic nu este păcătos.
Nimic din toate acestea.
Tocmai am ieșit din spital,
propriul meu fiu crede că următorul loc în care trebuie să merg
este o biserica.
Fără lipsă de respect, părinte. Acest lucru este ridicol.
merg la biserică ca un ființă umană decentă ar trebui.
-Daca pot...
- Îți spun, părinte Joe,
cu Vincenzo trebuie să vorbești.
Nu poți începe enumera rahatul pe care l-a tras.
Fără lipsă de respect, părinte.
Dacă aș fi în locul tău, aș sări peste penitență
și pune-l să sară direct în iad.
Da, lasă-l pe diavol să trimită el afară. Vezi dacă îmi pasă.
Și dacă nu face ce? Atunci o voi face singur.
Doar tu privești la mine.
Adică, ce naiba?
Fără lipsă de respect, părinte.
- Nu vreau să fiu aici, Joe.
- S-ar putea să fi menționat Angelina.
- A mai menționat ceva?
- Destul de puțin, dar aș face-o îmi place să aud asta de la tine.
- Au fost câteva zile agitate.
- Ia-l.
Apel de la Vitali Nico.
- O să-l primesc.
Nico, de ce nu ai făcut-o numit,?
Tatăl tău, el niciodată face ceva pe aici.
- Yankeii sunt porniţi. Buna ziua?
- Da, ei bine, nu merge niciodată la magazin.
El nu ascultă niciodată.
Asculți?
Fii aici la 6:00.
- Un tiramisu pentru disert,
și preferatele tale, chiftele, carne tocata de vita si porc.
Nu, nu, nu, nu, dragoste, fără vițel.
Nu întârzia.
- Fara carne de vitel? Chiftele au nevoie de vițel.
, rămăseseră din viţel.
- Mm!
- Oh, încetează cu asta ding, ding, ding dong.
Ei ucid șobolani de laborator.
- Dacă mor, îți voi face o favoare.
- Urăsc sunetul acelui zgârietor de spate.
- Poate ai putea să te zgârie spatele meu, nu? huh?
Da, și știi, voi...
- Nu începe. Nu am chef.
- Haide. Haide.
- Sunt prea multe de făcut.
- Hei, când am făcut-o ultima dată?
- Ziua Memorialului.
Am purtat o cămașă de noapte neagră amintirea tuturor oamenilor
care a murit pentru țara noastră.
- Mm, cum de facem doar asta de zile de naștere și sărbători?
- O vom face data viitoare când plecăm în vacanță.
- Mm! - Hmm?
Afară, afară. Am de lucru.
Acesta este ziarul nostru.
- Curtea mea, hârtia mea.
Hârtia dvs.,.
Dimineaţă.
- Și ce avem astăzi?
- Da. Miroase acea vinete.
Hmm, aroma cerească dulce-amăruie.
- Și tu numești asta o lămâie?
- Nu te văd alergând spre magazin să găsească altele mai bune.
- Buna dimineata, Angelina.
- Bună dimineața, Murray.
Fără petreceri de naștere care au nevoie de clovni azi?
- Ori asta, ori acele filme de groază
în cele din urmă a ucis un mândru cândva și industrie profitabilă.
- Unde pleci azi?
- Cred că mă voi bucura de această zi liberă.
Voi fi alături de Vincenzo.
- Aceasta este cea mai tristă ceașcă cafea pe care am văzut-o vreodată.
- Oh, cred că nu ai atingerea ta magică de espresso.
- Mm.
- Unghiile tale arată ca un rahat.
- Ei bine, mulţumesc. La fel și tu, minus părul.
- Și părul arată ca un rahat.
- O să o repar mâine.
Și ți-am spus, roz moale lustruit. Nu roz curvă.
L-am scos în momentul în care am ajuns acasă.
- Ei bine, continui să te rănești,
poți merge la acel salon de unghii pe stradă pentru 30 de dolari.
- Ce este?
- Îl urmăresc pe Murray.
Ce?
- Da, există o aplicație.
- Întotdeauna există o aplicație.
Nu este un pic prea mult?
- Ah, trebuie să văd ce face.
- Relaxează-te, el doar merge alături.
Ai aflat ceva?
- Nu încă.
- M-a făcut să dezgrop suculentele mele, corect,
doar ca să aibă loc
să planteze exact același lucru putea ajunge la piață.
Asta e tot ce mi-a mai rămas.
Bun venit în verdeața Angelei.
- Lucrurile pe care le cultivă au un gust mai bun
decât lucrurile din magazin.
- Isuse, sună exact ca ea.
- Ce mai face fiul tău? - Bine. Nico e bun.
Vine la cină în seara asta.
Și Doamne ajută-mă, aduce o fată.
M-a făcut curat toată ziua parcă vine Papa.
- Din cate am auzit,
soția ta pare să creadă că nu faci nimic.
Întotdeauna este: „O voi face mai târziu”.
- Serios?
Când ai fost ultima dată a ajutat-o în casă?
- Sunt ocupat la serviciu.
- Ești un clovn de ziua de naștere.
- Este obositor.
Nu începe cu mine, șomer...
- Pensionar.
- Hei, nu mai fura replicile mele, tu...
- Eu-da!
- Mm-mm-mm.
- O, bine. Ești aici.
Fiul tău aduce în sfârșit o fată.
Nici măcar nu-mi va spune numele ei.
Totul este un secret cu acel copil.
- Un copil are 30 de ani.
- E vina ta.
Tu ești motivul pentru care Nico nu aduce niciodată fete prin preajmă.
- I-ai speriat pe fiecare iubita pe care a avut-o vreodată,
cu excepția Geena, hiena,
care râde de tot ce spune cineva
de parcă a auzit-o la „Fallon”.
- Ei bine, hiena aia pleacă la liturghie în fiecare duminică.
Oh, pur și simplu comportă-te.
Nu mai am nevoie de surprize. Afară.
- Deci, ce se întâmplă exact la acea cină?
- Am ajuns la asta,
dar mai întâi să-ți spun, este cu totul alta poveste.
- Sa întâmplat ceva chiar înainte să ajungem acolo.
- Da, știi, acelea, ah, cum le numesc?
Știi, ei, ei, ei a făcut un musical despre ei.
mormonii. Asta sunt ei.
Le cunosti.? - Ce?
- Bine, lasă-mă să explic.
Tocmai am terminat pregătind casa
și aveau să fie acolo în orice moment.
Asta e, Vincenzo, ea.
- Ce? - Prietenul lui Nico.
A venit devreme.
singură?
- Da. Pune doar niște pantaloni mai departe și treci aici.
- Nu-mi găsesc pantalonii.
Le-am ales pentru tu. Sunt pe sifonier.
- Dar o cămașă?
- Pune doar ceva.
- Ceva? - Da, da, orice.
- Dar tricoul meu?
- Nu, nu asta, idiotule.
- Ai spus orice.
Bine,.
- Oh. - Salutare.
- Bună. Este atât de plăcut să te cunosc.
- La fel. Care e numele tău?
- Eu sunt Chloe.
- Chloe. Eu sunt Angelina Vitali. mama lui Nico.
Deși nu aș da vina tu pentru că m-ai încurcat
cu sora lui.
- Îmi pare rău?
- Nimic. A fost doar o glumă.
esti italian?
- De fapt sunt de partea mamei.
- Grazia di Dio.
Intră atunci,.
- Bine.
Oh, scuză-mă.
- Vincenzo, cu ce te îmbraci?
- Nu am găsit cămașa.
- Chloe, acesta este soțul meu, Vincenzo.
- Oh, mă bucur să te cunosc.
- Mwah, mwah.
Nu am întâlnit niciodată o Chloe înainte.
Unde e Nico?
- Nico? - Nico, fiul nostru.
Iubitul tău.
- Oh, trebuie să mă ai confuz pentru altcineva.
- Ce?
- Angel, tu l-ai adus această femeie în casa noastră
fără să știe cine era.
- Ei bine, nu e ca și cum ea m-a oprit.
- Ai primit imediat bun venit eu in casa ta si...
- Stai.
- „Viața într-o lume nouă și pașnică”.
- Doamne. Ești într-un cult.
- Nu, sunt Martorul lui Iehova.
- Doamne, ești într-un cult.
- A, corect. - Afară. afară.
Mă duc. Renunță la împins.
- Vincenzo, du-te și pune-ți o cămașă.
- Am o cămașă pe mine. - Una adevărată.
- Bună.
Mă întreb cine a fost.
În regulă.
- Bine. Arăt bine?
- Da, vreau să spun, e în regulă.
- Bine grozav. - Arăţi grozav.
Oh!
- Ce s-a întâmplat?
Oprește-te, oprește-te. Oprește-te, oprește-te.
Am înțeles. Am înțeles. Am înțeles. Am înțeles.
- Oh, Doamne. - E bine. E bine.
- Parcă e ruptă. - Mamei nu-i va păsa.
Mamei mele nu îi va păsa. E bine.
E în regulă. E în regulă.
Într-adevăr, de fapt, o vei iubi cu adevărat.
Știu, dar eu...
- Bună, mamă. Cine era acela?
- Asta a fost, nu contează.
- Aceasta este prietena mea, Lily.
- Bună. Da, și asta este pentru tine.
- Ah, ce sa întâmplat cu fusta ta?
- Ah, a fost prinsă de un tufiș de trandafiri.
- Este penibil.
Dar trandafirii tăi sunt, sunt în regulă.
- Ei bine, mulţumesc pentru arătând îngrijorare pentru grădina mea.
Atâta timp cât nu ai călcat în picioare vinetele mele, voi trăi.
- Nu, eu, ai și vinete, asta e...
- Vinete, rosii, dovlecel.
Dacă a ieșit din murdărie, l-am crescut
și o luăm la cină.
- Ea insistă asupra tuturor fiind foarte proaspăt.
Unde e tata?
- Sunt aici. Sunt aici.
- Aceasta este iubita fiului nostru, Lily.
- Mă bucur să te cunosc în sfârșit.
- La fel.
- Soțul meu, Vincenzo.
- Îmi place mai mult de tine decât Chloe deja.
- Chloe?
- Oh, nu contează pe Chloe. - Cine este Chloe?
- Vino cu mine.
O să-ți găsesc ceva care nu este ruptă în bucăți
la cină.
- Nu, nu, nu, chiar eu nu te-am putut lăsa să faci asta.
Sunt bine.
- Nu întreb.
Nu voi avea pe nimeni îmbrăcat mai puțin decât cele mai bune de duminică
la masa mea de cină.
- Tata nu mănâncă întotdeauna în boxerii lui și a lui-
- Hei, hei, nu când avem oaspeți.
- Urmați-mă.
Bine.
- Va fi bine, nu?
- Ei, da, da.
- Acesta a aparținut mamei mele.
- Doamne. esti sigur?
Eu, wow, asta trebuie să însemne mult pentru tine.
- Da, bine, bine, știi,
ne-am mutat la un azil de bătrâni cu ani în urmă.
Ea refuză să ia ceva din lucrurile ei vechi.
Ea spune că nu au loc.
Pentru ce dracu plătim?
- Ei bine, este absolut frumos.
Deci, mulțumesc.
- Merge bine cu părul tău.
- O, mulţumesc. eu de fapt tocmai am terminat.
- Te poți schimba în baie.
Perfect.
Deci nu va mai fi o șansă acum,
este timpul pentru primul și al treilea nostru...
- Ei bine, vrei să începi o conversație
cu bătrânul tău, nu?
De ce nu întrebi cum este pensionarea?
- Ei bine, nu te-ai pensionat. Unchiul Sal te-a concediat.
- Eh!
Hai să vorbim despre tine. Cum e restaurantul?
- E bine. Ocupat.
- Lila pare drăguță.
- Lily. Este Lily.
- Deci de unde esti?
Aproape de San Francisco.
Ai auzit vreodată de Martinez?
- Martinez?
Acolo s-au creat martinii.
- Acolo s-a născut Joe DiMaggio.
Oh, nu-l lăsa pe Vincenzo să te audă spunând asta.
Îl idolatrizează pe acel om.
Odată ce începi să vorbești despre, crede-ma, vei regreta.
Esti din intamplare italian?
Oh, nu, nu sunt.
- Oh, asta, asta e, asta e bine deocamdată.
Și părinții tăi, fă-o tu, ții legătura?
esti aproape?
Ei de fapt s-a stins cu putin timp in urma.
- Oh, îmi pare atât de rău.
Nu, socrii.
- Îmi pare rău. Ce a fost asta?
- Nimic.
- Ai noroc ca dragonul nu a mestecat-o
și învârte-o încă.
- Cred că primesc de-a lungul destul de bine.
- De cât timp aveți tu și a mea fiul s-a văzut?
- Nu ți-a spus?
- Oh, e mai ușor să tragi dinții
decât să-l facă pe Nico să vorbească despre fete.
- Scuze. Te superi?
Ei bine, ne-am văzut pe fiecare altele timp de aproximativ nouă luni.
- Vai. - Nouă luni?
Și Nico nu ne-a spus?
Ce naiba e cu tine?
- Adică, nu știu.
Sunt actriță pentru început.
- Oh, ca şi cum acest oraş avea lipsă de ele.
- Cred că nu sunt cea mai ordonată persoană.
- Și ajungi cu Nico, Domnule îi clătesc lenjeria.
- Oh, știu, nu? L-ai învățat asta?
- Nu, nu, a luat asta singur
când a început să se întâlnească fete la liceu.
- Nouă luni?
- De parcă am fost jos acest drum înainte, nu?
- Oh, nu de când erai la facultate.
- Știi, tu crezi asta poate o poți domni în ea
dacă ca spaghetele începe să zboare?
- Nu am control asupra ei.
- Ea este sotia ta.
- Ea este mama ta.
- Locuiesti cu ea?
- Da, ei bine, ea nu știe totul
asta s-a întâmplat în asta casa, nici tu.
Uită-te la el.
- Doamne, e atât de drăguț.
- Îţi poţi imagina ce este al meu nepoții vor arăta ca?
Oh, nepoți. Da, Îmi pot imagina.
- Ce vrei să spui cu asta?
Nimic.
- Nu vrei copii?
- Nu vreau, nu vreau copii.
- Și Nico știe asta?
- Știi, de fapt nu am făcut-o chiar am vorbit despre asta.
- Nu te vezi ca,
vrei copii în viitor?
- Adică, Doamne, poate unul zi, ca peste 10 ani.
- 10 ani? Adică, e mult timp.
Eu, eu, nu devii mai tânăr.
- Oh wow.
Știi, am fost căsătorit odată
și unul dintre motivele pentru care am divorțat
pentru că el voia copii și eu doar,
Eu, pur și simplu nu eram încă pregătit pentru acest gen de responsabilitate.
- Căsătorit? Ești divorțat and you didn't tell Nico?
- El ştie.
Anyways, what do you think? Cum arăt?
- Ca mama mea.
- Bine.
- What is that supposed to-
- Uită-te la tine. Wow.
- Hey, is that Nonna's dress?
- Like she'd ever miss it.
Mă întorc imediat.
- So, where you, where you been?
I mean, you know, nine months.
- Oh yeah, I've actually been working at the Edge Playhouse
în Santa Monica.
- Nu am fost niciodată acolo.
Haven't seen a play since eram sus la Hollywood.
Am văzut „Jersey Boys”.
- Oh, deci voi băieţi, voi nu ies foarte des?
- Oh, nu o ia pe mama afară, în afară de a merge la biserică.
- Deci ce faci la Playhouse?
- Sunt actriță.
- Sunt actor.
- Nu ai mai jucat de 20 de ani.
Și asta a fost o reclamă pentru vânzări dealer auto.
- Am cântat în porcăria aceea cu buget redus.
- Ora de Prosecco.
- Ah, mulţumesc. - Desigur.
- Noroc. - Noroc.
- Oh, mamă, îmi pare rău. Am uitat de tine.
Mm!
- Scuze.
- Noroc.
- Hmm, știi, Angela face burrata cu mâinile.
- Oh, wow, asta e uimitor.
Cred că deocamdată sunt bun doar cu o băutură.
Multumesc.
- Poate nu a fost suficient de clar.
Am făcut burrata manual de la zero,
sclav toată ziua în bucătărie.
Totul pentru noaptea asta.
- Bine, tare, deci.
Hei, ce se întâmplă, ce se întâmplă la teatru zilele astea?
- Ei bine, facem audiții chiar acum pentru o nouă piesă.
Este o comedie romantică.
- Oh, rahat de terapie.
- Are loc de fapt în Mica Italie.
- Mica Italia?
- Eu și Angela am crescut în Mica Italia.
- Locuim peste tot strada unul de altul.
- Da, părinții s-au mutat acolo din Milano.
- Părinții lui erau din Napoli.
- M-a ținut în frâu de atunci.
- Mi-ar plăcea să te am leagăn de repetiții într-o zi.
Ar fi foarte grozav să avem feedback
dintr-un italian plin de sânge autentic.
- Asta nu sună atât de rău.
Huh, o Mică Italia.
De unde ești?
- Martin- -, da.
- Ce?
- Martinez.
- Ce? Nu, tu...
Oh, Joe DiMaggio este din Martinez.
- Cum aş putea?
- Hei, era un zeu.
Când mă gândesc la eroul meu, Joe, Joe,
de nouă ori campion în Seria Mondială,
De 13 ori All Star.
1941, a avut cea mai mare recordul sportiv al tuturor timpurilor.
Un joc de 56 a atins o serie pentru Yankees.
Oooh, era un bărbat adevărat.
- Nu veni să compari Joe DiMaggio lui Dumnezeu, nu?
Asta e sacrilegiu.
- Eey.
- Nu prea cred, mamă.
- Ai uitat tot ce ai învățat atât de repede în biserică?
- Mă duc mai mult la biserică des decât voi amândoi.
- Ei bine, când mergeți amândoi la biserică,
îl poți întreba pe părintele Joe dacă este un sacrilegiu.
- Păi, este?
- Nu?
- Sacrilegiu? Este un sacrilegiu?
- Nu. I-am spus deja lui Nico, nu este.
- Haa. Oh, știam, mm.
Oricum.
- Și în timp ce ești la asta,
întreabă dacă tatăl tău trebuie să meargă să se spovedească.
- Ce trebuie să mărturisesc?
- De fapt, nu merg la biserică.
- Tu nu?
- Sunt ateu,
deci cred ca ar fi cam ipocrit
dacă am făcut-o.
- Huh!
- Putem să vorbim privat pentru o secundă?
- Sigur. Da. Absolut.
- De ce nu aici?
- Angela.
- Va dura doar o secundă.
- Bine.
Scuzați-mă.
Ce se întâmplă?
- De ce nu i-ai spus părinţii am fost împreună
timp de nouă luni?
- Uau. Vai.
- Și de ce nu ai spus eu ca nu stiau?
- Bine, putem doar sa te calmezi o secunda?
- Calma? Sunt nouă luni, Vincenzo.
Bine, ca să nu mai vorbim ea nu este italiană, bine?
Ea nu vrea copii.
Oh, a fost căsătorită, a divorțat.
Oh, și cireșea de deasupra de,
este că este ateu.
Singura ei calitate răscumpărătoare este că este orfană.
- Bine, am înțeles, pentru numele lui Hristos.
- Adică, ar fi un lucru dacă ar fi fost,
știi, evreu sau hindus sau musulman sau,
sau orice ar fi Travolta a nu crede în nimic.
Ce fel de persoană nu crede în rai sau în iad sau...
- Doamne, Lily, îmi pare rău, bine?
Asta e vina mea.
Bine, mama mea are astea standarde italiene nebunești
și ea a fost alungată toate vechile mele prietene.
- Oh, toate vechile tale prietene.
- Uite, putem doar...
- Mănânci deja?
Haide. De dragul lui Nico,
să lăsăm să fie și să-i dăm o șansă.
Oh, te rog, doar tu vreau să mănânc chiftele
înainte să se răcească. - Da, şi asta.
Dar haideți, noi doi, hai să fim civili doar pentru noapte.
- Da, civil, dar atunci civil, pot fi civil.
- Deci, ce părere ai despre Lily?
- Fată drăguță.
- Cât timp ai spus o vedeai?
- Nu știu. Nu-mi amintesc exact.
- Oh, nu-ți amintești?
Ce fel de răspuns este acesta?
Ce, zile, săptămâni, luni?
Basta. Necrezut. Tu esti la fel ca tatăl tău.
- Hmm. - Hmm. Ce este hmm?
Ce? Prea mult busuioc?
Prea mult oregano? Prea picant?
- E bine.
- E bine, dar nu e grozav.
Ce, de ce are nevoie?
- E grozav, mamă.
- Nu mă patrona.
- În regulă.
Oh, nu, astea sunt învechite.
- Degetele doamnei nu sunt învechite.
Tiramisu-ul meu este perfect.
- Ai pus vin Marsala în asta?
- Ce părere aveți, domnule Știu totul?
- Niciodată nu ești prea bătrân ca să înveți...
- Știi ce, niciodată nu ai un instrument pentru mine
să-ți dea o lovitură rapidă în fund.
Afară. Din bucătăria mea. - În regulă. Bine.
Te iubesc, mamă.
, și începutul spectacolului,
chiftelele Nonnei mele.
- Uau, mamă, asta e uimitor.
- Da, văd unde ești ia-ți dragostea pentru gătit de la.
- Și uite ce face cu el.
Își irosește genetica talent la vreo capcană de grăsimi
care servește mâncare.
Sunt insultat, ei îi zic italian.
- Ei bine, ajută la plata împrumuturilor pentru studenți.
- Ei bine, vinetele arată absolut delicios.
- Mm. Dar chifteluța?
- Oh, eu, nu mănânc carne.
- Tu nu?
Nu.
- Ce esti? Un fel de vegetarian, vegan?
- Nu, nu, doar că nu stiu, pur si simplu nu imi place.
- Nu-ți place?
Ce fel de răspuns stupid este ăsta?
Vreau să spun? Cui nu-i place carnea?
E ca și cum ai spune Nu-mi plac curcubeele
sau Frank Sinatra.
- Angela.
mama,
doar, știi, calmează-te.
- Adică aduci o fată peste ceea ce ai tot văzut
la spatele nostru, cine este nu italian, nu religios,
care vrea să mor fără nepoți.
Și acum ea îmi insultă gătitul.
- Bine, doamnă Vitali, nu am făcut-o spune asa ceva.
Și chiar nu apreciez...
- Nu, doamnă Vitali eu, dumneavoastră hussy cu părul de mătură în dungi.
- Ai spus că ți-a plăcut părul meu.
- Ei bine, am încercat să fiu civilizat.
Să spunem doar că dacă lucrurile nu te schimba pe aici,
vei dormi cu peștii.
- Oh, mamă, haide.
Din nou, cu amenințările mafiote?
- Din nou?
- O spune doar să te sperii, bine?
Nu este adevărat.
- Fostul șef al tatălui meu vărul mai mic Alfredo,
are legături cu mafia.
Adică ai spus-o singur,
la ce bun un înfometat artist și un slob pentru fiul meu?
- Bine, ei bine, acest slob îl iubește pe fiul tău.
- O, deci îl iubești acum?
Ți-a spus că te iubește?
- Bine, am scos asta în aer liber.
- Ei bine, de când ne deschidem...
- Mâncarea se răcește, hai să mâncăm.
- Să spunem mai întâi harul.
- Lily nu e... - Iubito, e bine.
- Toată lumea de la această masă spune har sau nimeni nu mănâncă.
- Ahmen. Amin, ah-oai. - Nu, nu, doar, nu asta.
- Nu se va căsători niciodată cu tine.
- Bine, asta e, știi, asta este.
Asta este.
Uite, Nico, voi fi în mașină.
Mulțumesc foarte mult pentru mancarea si bauturile
și conversația super colorată
despre pești sau orice altceva.
Dar știu când nu sunt dorit.
Noapte bună, tuturor.
- Pa! Pa.
- De ce ești așa?
- Precum ce?
- Adică?
- Ei bine, nu-mi place de ea.
- Îmi place Lucy.
- Lily, tată. Crin.
- Văd de ce ai păstrat-o ascuns de noi timp de nouă luni.
- Da, exact.
Și apropo, ea este cea care a vrut să vă cunoască.
Bine, și am continuat să pun stinge, amânând
pentru că știam acel ceva asa s-ar intampla.
- Ei bine, nu e vina mea
dacă crede că e îndrăgostită de tine.
- Ea este îndrăgostită eu. Sunt îndrăgostit de ea.
- Știi că a divorțat, nu?
- Da, și oricum o iubesc.
- I-ai spus că o iubești?
- Tată, te rog. Asta e între mine și mamă.
Ce cauți chiar aici?
- Ce?
Nu ajuți pe nimeni.
- Nu îndrăzni să vorbești cu tatăl tău așa.
- Știi ce? Am terminat. Am terminat.
Bine? Asta este!
Și pentru evidență,
chiftele tale nu sunt la fel bune așa cum sunt de obicei.
- Pentru că nu era carne de vițel.
Hei.
- Hei.
- Deci cred că cina
cu iubita lui Nico nu a mers atât de bine.
- Ce te face să crezi asta?
- Am putut auzi. Cea mai mare parte.
- Hei, Vincenzo.
Hei, arăți distrus.
- Nu, nu. Adică, știi, o zi lungă.
Noapte bună, Murray.
- Noapte bună. - Vincenzo.
- Noapte bună.
- Ei bine, a fost o epavă de tren.
- Doamne, știu. Ca, asta trebuie să se oprească.
Mama mea este imposibilă.
- Nu este vorba despre mama ta.
Nu o voi lăsa pe ea să ajungă la mine.
- Ei bine, despre ce este vorba?
- Nu știu. Eu, tu, noi?
- Ce?
- Știu motivul pentru care tu nu le-am spus despre noi
este pentru că erai îngrijorat
că aveau să mă sperie
ca toate celelalte prietene ale tale.
Dar nu mă sperii atât de ușor.
- Știu că nu ești, bine?
Dar nu este vorba despre asta, bine?
Știi, uite, nu am nevoie de ei,
ea, aprobarea ei, dar eu sunt singurul lor fiu, bine?
Și mereu am fost acolo pentru ei,
și asta nu se va schimba.
- Deci ești îngrijorat că mă va urî
dacă rămânem împreună,
dar ea nu va ierta niciodată tu ca nu m-ai parasit?
Este asta-
- Uite, bine, nu.
Este vorba despre angajament, bine?
Aleg să fiu dedicat cu tine
și trebuie să fiu dedicat lor.
Și la un moment dat, va trebui să,
știi, nu le pot păstra două lucruri separate pentru totdeauna.
- Uite, bine, chiar sunt fericit că ești angajat.
Dar să recunoaștem, al tău Mama vrea să dispar.
Și chiar dacă s-a încălzit cu mine...
- O va face.
- Bine, chiar dacă a făcut-o,
ea încă va dori un uriaș nunta si 10 nepoti.
Și nu o voi lăsa hărțuiește-mă să mă schimb
sau grăbirea lucrurilor.
Nu sunt, nu fac asta. - Știi ce,
de fapt, vorbind de lucruri grăbite.
- Oh, trebuie să glumeşti de mine.
- Nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu.
Dacă lucrurile ar fi mers bine în seara asta, aveam să fac asta,
ca, ca o glumă.
- Serios?
Îmi ceri te muți din nou cu tine?
- Bine, văd că ești mai nebun acum decât înainte.
Și ai crezut că sunt te voi cere să te căsătorești cu mine.
- După toate astea vorbim despre angajament.
- Bine, dar asta e comis.
- Da, dar nu este, nu este...
- Dar îți place locul meu.
De ce nu faci doar,
haide, ia cheia.
- Nu, nu, nu, Nico, eu vreau doar să fim fericiți.
- Sunt fericit. Suntem fericiți.
Ce, ce? Nu ești fericit?
- Bine. Fericit. Mare.
Privește-mă în ochi și spune că mă iubești.
Spune că te iubesc.
- Oh, haide.
- Te iubesc.
Asta e, știi? - Bine. În regulă. În regulă.
Sale.
- Este într-un concurs care clipește.
- Bine, uite, pur și simplu nu pot fă-o pe loc, bine?
Știi, știi ce simt pentru tine.
- Atunci spune.
- Nu pot, nu pot să spun.
Bine, trebuie să însemne ceva.
Trebuie să fie ceva special, bine?
Trebuie să însemne ceva.
Acțiunile vorbesc mai tare decât cuvintele.
- Poate asta e dragostea ta limba, dar nu este a mea.
- Ce înseamnă asta?
- Știi ce?
Sunt foarte obosit și se face târziu,
și cred că ar trebui să merg sus acum.
Bine.
- Ei bine, haide.
Vrei să petreci noaptea cu mine?
- Nu. Poate mâine.
- Uh, vorbește despre prima impresie brută.
- Nu știi jumătate.
- A fost chiar la fel de rea ca...
- Da, a fost.
Și nu, nu regret nimic din ce am spus.
- La fel au încercat netezi deloc?
- Nu. Dacă ceva, sa înrăutăţit.
De fapt, totul s-a înrăutățit.
Am știut când m-am trezit în acea dimineață,
avea să fie una din acele zile.
- Mm.
- Vincenzo? - Ce?
- Vincenzo, când a fost ultimul când ai spălat pătura asta?
- Am spălat rufele acum două zile.
- Ăsta nu este un răspuns.
- O, bine. Așa că am uitat pătura.
- Bună dimineaţa.
- Dimineata.
Hm.
- Am găsit sutienul ăsta în spălătorie.
Nu-mi aparține.
- De unde ar trebui să știu?
- Ei bine, a ajuns cumva în casa asta.
- Poate că e al tău.
- Arată asta ca orice piesă
de haine pe care le-am avut vreodată?
- Mm, îmi amintesc în '86.
- Sun la poliție.
- Nu, stai. Nu, nu, nu suna la politie. De ce?
- Ei bine, pentru că cineva ar putea au pătruns în această casă
și a lăsat asta ca un avertisment.
- Ei bine, cred că am văzut asta la „Columbo”.
- Ei bine, nu te văd venind cu o explicație.
- Poate e a lui Lily.
- Ce? - Da, Lily.
- Huh, acesta este numele ei, nu?
- Da, da, dar ce spui?
- Aseară la cină,
ea și Nico s-au furișat în camera de zi și poate ei...
- La naiba.
- Exact.
Asta, aia,.
, ce un fel de iubitoare face asta
chiar înainte de cină?
Ce i-a făcut fiului meu
pe care chiar l-ar lua în considerare faci asa ceva?
Nu așa sunt eu l-a crescut, hai să-ți spun.
Deși sunt sigur că există o puțin din tatăl său în el
care s-ar apleca atât de jos.
Dar chiar și Vincenzo ar fi făcut-o niciodată, nu în casa mea.
- Angela, crezi că am putea...
- Știi, m-am trezit azi dimineață,
M-am gândit, știi ce?
E atât de nepoliticos cina mea luând-o pe Nico cu ea.
Nu știi nimic să o opresc, nu?
Știi, dar încă am simțit
că ar trebui să fac ce e mai bine pentru fiul meu.
Vreau să spun, cum ar trebui să reacționez
cand se intampla asa ceva?
- Ah, crezi că am putea poate continua aceasta conversatie
când nu ai foarfece atât de aproape de fața mea?
- Oh, nu, sunt atent.
- Bine.
- Și, pe deasupra, ai crede
că dacă ai făcut ceva atât de dezgustător așa,
ai avea grijă să nu lasă articole slăbite
de îmbrăcăminte din spate. - Bine, bine,
Cred că probabil a fost în grabă, Angela.
- Bine, stai, stai, așteaptă. Primesc un apel.
Buna ziua?
Min, ești acolo?
- Uh-huh!
- Ascultă, a apărut o altă slujbă în ultimul moment.
Te voi anunța când termin.
Trebuie să merg la alt eveniment.
- O, bine, am crezut că suntem Voi face cina și un film.
- Vom comanda mâncare la pachet și inchiriez ceva la cerere.
Am vrut doar să te las stiu inainte sa uit.
- Bine. Te iubesc.
Te iubesc şi eu.
- Hei, mama noastră spune că vrea tu să faci animalele cu balon
înainte de a tăia tortul.
- Pentru asta sunt aici.
Si ce mai faci, Domnul Omul Anului?
- Știi că sunt prea bătrân ca să am un clovn
la petrecerea mea de naștere.
- Știi că sunt prea bătrân ca să fiu clovn
la petrecerea ta de naștere?
Deci hai să mergem mai departe și ia niște prăjitură.
- Um, ce ai de gând să faci?
- Oh, pentru un lucru,
dacă văd vreodată acel stronzo din nou, o s-o rup-
Asta e ea.
- Oh, stai, stai.
Ce zici de părul meu?
- O termin maine.
O să trec pe ușa din spate.
Hei, asta e o minge.
- Sa întors.
- OMS? Mormonul?
- Lily, și Nico.
Ia sutienul. E la gunoi.
- De ce? - Doar fă-o.
- Ciao, Mama.
- Înapoi atât de curând.
- Am uitat ceva.
- Oh, ai făcut-o acum?
- Da, am uitat să-ți dea înapoi rochia
sau rochia mamei tale.
- Ești sigur că e aceeași rochie?
Ce i-ai făcut?
- L-am spălat.
Am crezut că este cel puțin ce pot face.
- O, dragă, acum hai să mergem pe drum
cel mai puțin pe care ai putea să faci.
- Bine, mamă, văd că te-ai întors pe unul,
asa ca o sa mergem.
- Ce sa întâmplat cu rochia ta?
- Am cam căzut în tufișuri.
- Din nou?
Amenda. Aici, ia-o.
Păstrează doar rochia.
- Bine, stai, stai o secundă acum...
- Oh, nu, Lily, aceasta este o capcană.
- Vincenzo. - Nu.
- Da. - Vincenzo, unde este?
Îl înțeleg.
- Știți ce ați făcut, amândoi.
- Bine, doamnă Vitali,
Îmi pare foarte rău că nu mă placi
si atunci nu traiesc la nivelul așteptărilor tale,
dar asta nu este va schimba orice.
- Vrei să mă pedepseşti? Asta e?
- Trebuie să-mi trăiesc viața.
Trebuie să iubesc pe cine sunt iubire, pentru numele lui Hristos.
- Nico pe care l-am crescut
nu ar lua niciodată Numele Domnului așa.
Gesu Cristo!
- Ei bine, acum ești doar fiind un ipocrit.
- Nu contează. Am spus-o în italiană.
- Nu contează? cred ar trebui să conteze pentru dublu.
- Mă voi compensa prin mărturisire.
Nu că aș vedea-o vreodată acolo.
- Ce are Lily de a face cu ceva din astea?
- Putem te rog să nu vorbim despre asta eu ca și cum nu aș fi în cameră?
- Ia-ți sutienul și pleacă.
Vincenzo.
- Stai, stai. - Sutien.
- Sutienul meu.
- Da, sutienul pe care l-ai lăsat în casa asta.
- Bine, de ce naiba aș face-o lasa sutienul meu in casa ta?
- Pentru că nu o poți ține în pantaloni.
De aceea. - Oh, al meu...
- Mamă, ce? - Bine,
Sincer, habar n-am de ce mă acuzi.
- Nu e al meu.
- Încetini.
De ce crezi că acest sutien este al lui Lily?
- a spus Vincenzo,
Vincenzo a spus-
- Aici este. - Oh, Doamne.
- Ce?
- Cine este ea?
- OMS? Cine este cine?
- Proprietarul asta.
- Păi, eu, știi, Am crezut că a fost...
- Nu, nu, nu am văzut niciodată asta inainte in viata mea.
- O, tată, cum ai putut să faci asta?
- Cum a putut?
Îți spun cum, pentru că e bărbat.
Bărbatul cu care m-am căsătorit.
Omul este suficient de prost ca să gândească ar putea scăpa de asta
în propria mea casă.
- Nu știu ce tu, tu, despre tine, tu vorbesti.
- Nu face prostul cu mine.
Cine este ea?
- Amore. Amore.
- Cine este ea?
- O, bine, bine, bine.
Vrei să-ți spun cine este?
Vrei să-ți spun eu cu cine ma incurc?
Bine, o să, o să fac să-ți spun, o să-ți spun,
pentru că nu-mi pasă ce îți spune ea.
- Este cineva pe care îl cunosc?
- Este Carla, Claudia,
Francescana, Loridana, Skarina.
Oh, Isabella?
- Acestea sunt toate doamnele care merg la biserica noastră.
- Adică, nu e mama mea.
Nu o casieră este cea care verifică ieșim din supermarket.
E prea tânără.
Dar să nu credeți că nu am făcut-o te-am văzut verificând-o.
Nu este Min. Nu mi-a făcut niciodată asta.
- Nu e vina ei, bine?
- Tată, Iisuse Hristoase.
- Cine e Min?
Cine este Min?
- Este vecinul.
- Hai, Angela.
- Tată, lasă-o în pace.
- Hei, Angela. - Hei, tată.
- Vorbește-mi.
O cunosc pe soția mea și asta nu este ca ea.
- Da, la ce te aşteptai?
Hei, știi ce? m-am saturat sa fiu...
- Ești bolnav?
Da, ești bolnav. - Sunt bolnav.
Am avut un atac de cord.
- Oh, Doamne.
- Nu este ceea ce mă așteptam să aud din fizicul meu.
- Când?
- Săptămâna trecută. Mi-au spus s-a întâmplat în somnul meu.
- E o greşeală.
- Nu este.
Am crezut că sunt obosit și scurtă respirație uneori
pentru că îmbătrâneam.
- N-am avut nici o idee.
- De ce nu ne-ai spus mai devreme?
- Cum le spui oamenilor pe care îi iubești
că auzi ceasul ticând mai repede acum?
- Ascultă-mă, Angelina Maria Vitali,
amândoi știm nu pleci nicăieri.
- Nu mai stiu nimic.
♪ Nu știu ce să spun ♪
♪ În afară de a spune că îmi pare rău ♪
♪ Că nu știu ce să spun ♪
♪ Și pentru că îți pierzi timpul ♪
♪ Totul va fi bine ♪
♪ Da, știu că e înfricoșător ♪
♪ Așa că mint și spun că o vei face fii bine și sunt bine ♪
♪ Este chiar o crimă ♪
♪ Dacă ar trebui să te pierd acum ♪
♪ Spune-mi cum ar trebui să merg mai departe ♪
♪ Dacă ar trebui să te pierd acum ♪
♪ Voi găsi în mine să fiu puternic ♪
♪ Dacă ar trebui să pleci și nu pot să-l urmăresc pe ♪
♪ Aș vrea să cred că m-aș întrista ♪
♪ Și să nu vă tăvăliți de tristețe ♪
♪ Dar știu că nu e nimic multe altceva aș putea face ♪
♪ Dacă te pierd ♪
- Doamne. Angelina, îmi pare atât de rău.
- E bine. sunt bine.
voi fi bine.
- A fost un șoc pentru noi toți.
Adică, nici nu vreau să vorbesc despre asta.
- Înșelarea este corectă acolo cu furtul-
- Da, știu, dar nu am înșelat.
M-am păcălit puțin.
Știu că asta nu o face mai bună.
Dar ce vrei să fac?
Eu, mi-aș dori să pot lua a revenit, dar nu pot.
- Mai ales după aflând despre Angela.
- Ei bine, tot e un lucru de înșelat,
si mai e altceva
pentru a ascunde literalmente soția vecinului.
- Nu mai spuneţi.
- Ce-ai făcut?
- Am trecut a doua zi și am făcut ce am spus că voi face.
I-am tuns părul.
- Oh, și până la urmă,
el o ajută să o prindă afaceri de pe teren.
Și ea rămâne însărcinată.
Și ei bine, se întâlnesc la vârful turnului cu ceas
iar ea îi arată testul de sarcină
și cad în fiecare brațele celorlalți și se sărută.
Oh, mi-a plăcut.
Desigur, Murray nu putea înțelege
de ce ar vrea cineva cheltuiește 20 de dolari pentru a-l închiria.
- Pare un film bun.
- Este ceva în neregulă?
- Hm? Nu, nu, sunt bine.
- Bine.
Oh, cum a mers iubita lui Nico ieri?
- Hm. Ei bine, de unde să încep?
În primul rând, se întoarce sutienul nu este al ei.
- Nu este?
- E un mister. Știu.
E un pic de ușurare, sincer,
cunoscând iubita fiului meu nu poartă ceva
atât de roz și lipicioasă
- Roz? Oh, tu, nu ai făcut-o mentioneaza ca era roz.
- Nu eu am? Oh, trebuie să fi uitat.
E un lucru bun pe care mi l-am amintit.
Bună, doamnelor. Ce dă?
Am crezut că ieri a fost ziua părului.
A trebuit să reprogrameze.
Tocmai vii de la o petrecere, Murray?
- Nu, sunt pe cale să plec.
Ia o băutură pentru drum.
O să ajung din nou acasă târziu, dragă, bine?
- Da, aceste petreceri merg mereu târziu, nu-i așa?
- Pariezi.
Ah, și Angela, vorbeam lui Vincenzo în această dimineață.
- Vincenzo? Vincenzo cine?
- Vincenzo, soțul tău.
- O, corect, acel Laos. Şi?
- Ei bine, mi-a spus despre atacul tău de cord
și despre ce a spus doctorul.
- Ce e în neregulă cu inima ta?
- Oh, nimic. Este cu mult timp în urmă.
Nu am vrut să fac griji pe nimeni.
Încercam doar să păstrez secretul.
Din păcate, Vincenzo este groaznic la păstrarea secretelor.
- Ei bine, am vrut doar spune cât de rău îmi pare
că ți-ai făcut așa ceva o mână proastă ca asta.
- Ei bine, mulţumesc, Murray.
I s-a întâmplat lui Vincenzo mai mentionezi ceva?
- Nu. De ce?
Ar trebui să vă faceți griji pentru altceva?
- Mm, nu momentan.
Ei bine, atât de mult.
- Deci, Angela, de ce nu ai făcut-o spune-mi despre inima ta?
- Oh, știi, așa cum am spus, eu pur și simplu nu am vrut să te deranjez.
Este distractiv dacă păstrez un secret pentru tine, nu-i așa?
- Da. Nu, nu, sigur, e în regulă.
Eu doar, ei bine, ce a spus doctorul?
- Insuficiență cardiacă inoperabilă.
- Ce?
- Nico, haide. Urcă-te în mașină.
- Trebuie să merg la muncă.
- I-am sunat deja pentru tine.
Le-am spus că aveți o urgență în familie.
- Mama te-a pus să faci asta?
- Mama ta nu vorbește cu mine acum.
Haide.
O să te urci în mașină, nu-i așa?
- Unde mergem?
- Unde nimeni nu-ți știe numele.
- Bine. În regulă.
- Asta un pic,
Nu știu, ca fatalist?
- Nu.
- Ei încearcă fă pace înainte ca mama să...
- Nu, nu e chiar atât de sumbru.
Și nu este vorba despre a face pace sau, sau luându-și la revedere, nu.
Mama ta nu merge oriunde în curând, nu?
Dar dacă putem suporta șocul acestui lucru
și folosește-o ca scuză pentru ca ei să găsească închidere,
este important ca asta se intampla chiar acum.
Pentru că destul de curând mama ta va avea nevoie
întreaga familie din spatele ei.
- Da.
- Toată lumea.
Uită-te la mine. Uită-te la mine.
Toată lumea, bine?
- Încă nu vreau să fac asta.
- Da, ei bine, nu o fac singur.
- Eu, tu, noi, oh.
Copii zilele astea.
Mai bine ai grijă unde mergi.
- O, Lucia.
- Oh, Doamne. Sună la poliție.
- Nico, salută-l pe Nonna ta. - Oh, închide-l.
Oh, am alergat peste el. Bun.
Bine.
- Nonna, vrei să te uiți la televizor?
- Eu sunt. Stai zitto!
- Bine, pentru că televizorul nici măcar nu este pornit.
- Bine, Lucia, Lucia, nu am chef.
Ce caută aici?
- Ce vrei să spui, ce fac?
Ea este mama mea.
- Da, dar nu o suporti.
- Și-a pierdut picioarele, nu urechile.
- Unchiule Sal, credeam că ai avut oras sa-ti faci dintele.
- Da, e încă în laborator.
Da, știi ce?
Vei avea nevoie de altul,
daca nu pleci... - Nu merg nicăieri.
- Mai bine mergi undeva. - Ascultă-mă chiar acum...
- Ce mai face sora ta proastă?
- Nu e proastă, mamă.
- Bine. În regulă. În regulă.
Ajunge cu...
- Fiica ta este bolnavă.
Este inima ei. Și e grav.
- Ce? Unde? Când?
- Tocmai ne-a spus.
Este valva ei inimii. nu stiu prea multe.
- De ce nu mi-a spus?
- Probabil că plănuia.
Nimeni nu știa că vei fi aici.
- Uite, Nonna, trebuie să o vezi din nou.
Corect, toată familia are să fiu în spatele ei chiar acum.
- Numai dacă spune că îi pare rău.
- Dacă aștepți scuze,
s-ar putea să nu fie un rămas bun.
- Ce-ar fi să mergem acolo la cină?
- Urăsc chiftele.
- O voi pune să facă friptură.
- Poftim.
Bine, vin să te iau sâmbătă.
- Nu, este noaptea mea de bowling.
Sunt un bowler mai bun decât voi toți.
- Zilele tale de bowling s-au terminat, Lucia.
Vino s-o vezi pe Angela. Îngropați securele.
- Vincenzo. - Te văd.
- Oh, mamă.
Oh, la revedere dragă.
- La revedere.
- Bine, bine, așa crezi că o să vină Lucia?
- Da. Da.
Uite, nu, Lucia este un, un personaj dur,
dar unchiul Sal poate convinge ea mai bine decât putem noi.
- Da, în sfârșit, e bun de ceva,
asta nu e de nimic bucată de rahat-
Da, știu. Știu.
Uite cine vorbeste?
- Da. Ești într-un rahat adânc.
- Uite, eu, nu mă pot gândi la o zi
când mama ta nu a spus eu ce sa fac si cum sa fac.
Adică ziua în care am fost voi propune, corect,
se urcă în mașină, asta,
nu, nu, nu era o mașină, era un camion cu înghețată...
- Tată, tată, haide, continuă cu asta.
- Înainte să pot pune mașina în viteză, nu?
Se uită la mine și spune:
„Arăți, și ai nevoie de o tunsoare.”
Conducem în jur. In sfarsit parchez.
Și de îndată ce mă retrag sunetul, aud o sirenă.
Și apoi acest ofițer de poliție Mama Luke
cu fruntea uni a fost bătând în fereastră.
Îmi dă un bilet pentru parcare în roșu, nu?
Asta omoara propunerea.
Și apoi mama ta drumul spre casă, spune ea,
dacă nu mă căsătoresc cu ea și nu cumpăr ea inelul pe care il merita,
ea va iesi cu...
- Mara Churchet.
Cu unghia roz lungă.
Întotdeauna a purtat un costum de gangster.
Familia lui era mafioasă.
Deci, ce să fac?
Am schimbat inelul cu unul mai mare la vânzare.
Și eu propun
purtând cămașa roz preferată a mamei tale
că m-a cumpărat de ziua mea.
- Da, cunosc cămaşa.
- Sunt într-un rahat adânc.
Vincenzo?
- Da, până la gâtul meu în rahat adânc.
- Mamă.
- De unde ai știut că sunt aici?
- Puțin ajutor din partea prietenului meu de aici.
- Hei, ai aplicația?
Există o aplicație?
- Întotdeauna există o aplicație.
Nico.
- Oh, nu-mi spune.
- Hei. Hi. Hi.
- Ce caută ea aici?
- Îmi pare rău, nu știam asta părinţii tăi erau acasă sau aici.
- Ai și tu aplicația?
- Nu, ea locuiește pe hol.
- Ea, stai, ce?
Stai, ea trăiește,
voi doi nu locuiți împreună.
Ea locuiește peste hol.
- Este compli-
- E complicat. - Da.
Bine, grozav, sunt ma bucur ca am rezolvat asta.
Acum, unde eram?
- Vreau să divorţez.
- Corect, acolo.
- Uite, mamă, ești epuizat, ești emoționat.
Doar, toți suntem. - M-am tot gândit
despre asta toată ziua,
și cred că trebuie să trăim separat.
- Prefer să cheltuiesc o o mie de nopti pe canapea.
- Oh, ce cavaleresc.
Servire, Regatul Bastarzilor.
- Bine, cred că tu băieții ar trebui să meargă acasă,
ia ceva timp-
- Mă voi duce acasă când se duce ea acasă.
- Ce?
- Nu, m-ai auzit, înapoi pe hol.
- Îmi pare rău. Ce naiba am făcut?
- Nimic. încă nu te plac.
Nu ești potrivit pentru fiul meu.
- Bine, nu plec nicăieri. nu sunt.
Sunt aici să-l susțin pe Nico
cu ceea ce trece acum.
- Prin ce trece?
Eu sunt cel care este bolnav.
- Angelina, du-te acasă.
Mă voi ocupa de toate acestea.
Mă voi asigura că ea pleacă.
- Tata. - Oh, Doamne.
- Dacă crezi că iei partea mea mă va unge,
nu ai greșit mai mult în viața ta.
- Este... - Mamă. mama.
- Nu am nevoie de asta.
Mamă, haide.
- Știi, chiar sunt imi pare rau ca este bolnava,
Chiar sunt, dar putem nu mai ignora faptul
că mama ta nu mă poate suporta.
- Nu, nu, nu, nu, uite, nu e așa, bine?
Pur și simplu mă iubește prea mult.
- Mm, amin pentru asta.
- Bine, dacă asta e dragoste...
- Uite, uite, uite, eu nu Vrei să vorbim despre asta, nu?
Nu vreau să vorbesc despre nimic.
- Nu ai vrea să vorbești niciodată despre orice vreodată.
- Oh, buzele mele se mișcă, nu?
- Iubito, te rog nu închide-mă chiar acum.
Știu că ai nevoie de cineva.
- Nu am nevoie de tine acum, bine?
Și nu am nevoie de nimeni chiar acum pentru orice.
Uite, nu ar fi trebuit să fii acolo
când mama ne-a spus că era bolnavă, bine?
Și nu ar trebui să fii aici
pentru drama ridicolă a familiei mele.
Nu am nevoie de un umăr pe care să plâng.
Și nu am nevoie să mă strângi atât de tare
că nu pot să respir.
- Oh, oh, bine, deci, deci tu nu poti respira din cauza mea?
Deci te sufoc, e...
- Lily, haide.
- Bine, grozav. Ei bine, știi ce?
Nu trebuie să vă faceți griji.
Puteți respira acum.
- Lily, uite.
- Hei, tocmai s-a despărțit de tine?
- Nu, nu, are nevoie doar de puțin spațiu.
- Oh, deci nu a fost o despărțire?
- O să ia o pauză, cred.
- Huh! - Da.
Femei.
- Da.
- Nu pot trăi cu ei.
- Oh, du-te să ia stingătorul.
Nu. Ia-l.
- Ajutor, ajutor, ajutor.
- Ce naiba ai făcut?
- Domnule Wilson, întoarce-te înăuntru.
- Ține-ți focul în curtea mea.
Noi încercăm.
- Tu, Vitalis, mai faci ceva ca asta din nou...
- Inapoi inauntru. Afară, afară.
Italieni nebuni.
- Am înțeles.
Acestea sunt suculentele mele.
- E vina ta.
- De ce o vei face?
- Am fost atât de supărat că a luat ceva sfânt din partea mea, încrederea mea.
Și am vrut să iau ceva de la el.
- Deci ți-ai ars propria grădină.
- Ei bine, se presupunea a fi un foc controlat,
știi, să-i dai o lecție.
Am vrut doar să scap a naibii lui de suculente.
A tot spus că au nevoie de apă
și nu a mai luat un furtun de ani de zile.
- Ea ți-a spus asta? Nu este adevărat.
Ca în dimineața următoare.
Bine, cum merge de aici?
- Ei bine, aveau la vânzare suculentele tale.
Ar trebui să fii fericit.
- Da, nu o să mint, sunt fericit.
- Oh, da, așa că acum te hotărăști să nu minți.
Ooh!
- Bine, nu, nu. Bine, asta e.
Trebuie să intri înăuntru.
Bine, haide. Le voi planta pe astea.
- Nu, faci gresit.
- Nu, o poți repara mâine.
Haide. Te duci înăuntru.
sunt bine. sunt bine.
Nu, te duci înăuntru.
- Hei. - Bună.
- Ce-i cu...
- Al lui Murray.
- Haide. Am încercat să o repar
după ce mi-a făcut Angelina părului,
și să spunem că nu este frumos.
- Deci presupun că știi că...
- Că ea ştie. Cât costă?
- Sutien roz. Tu și cu mine.
Uite, trebuie să-mi cer scuze pentru toate acestea.
- Nu sunt cel care eşti tu ar trebui să-i ceară scuze.
- Mm.
- Am fost singuri împreună.
Adică, nu împreună, împreună.
Adică, nu că asta ar fi vreo scuză.
Adică, intimitatea este,
și prima dată a fost în urmă cu aproximativ nouă luni.
Îmi pare rău.
E amuzant cum nimeni în asta casa nu poate păstra nimic
de la mine mai mult de nouă luni.
Continuă.
- A fost la grătarul nostru din 4 iulie.
Și nu știu, Murray nu a fost niciodată acasă.
Probabil că se vedea cu cineva
pentru mai mult decât mi-am putut imagina.
Și eu, nu știu ce m-a cuprins.
Eu, eram singur și eram supărat.
Și băusem prea multe băuturi și,
si ne-am sarutat.
Am știut imediat că a fost greșit.
Și doar, eu, m-am prefăcut nu s-a întâmplat niciodată,
pe care am încercat să-l pun în urmă, dar,
Doamne, săptămâna trecută am fost la el.
Și am nevoie doar de,
Aveam nevoie de cineva care să fie acolo pentru mine.
În clipa în care ne-am dat seama ce am făceam, ne-am despărțit.
Și jur, jur Doamne, jur pe viata mea,
nimic altceva nu s-a întâmplat.
Mi-am dat brusc seama de totul.
Și eu, am început să plâng și am fugit acasă.
Nu ești supărat pe mine?
- Oh, sunt furios.
Ar fi putut fi mai rău.
- Nu trebuie să ierți eu pana vrei tu.
- Nu voi.
Cel puțin ai deținut totul.
Asta e totul, nu?
- Asta înseamnă că îmi vei repara părul?
- Atâta timp cât îmi repari unghiile.
- Bine.
- Văd de ce nu faci nimic toată ziua.
E liniştit.
- Ți-am făcut un espresso.
- Nu, nu o faci așa cum îmi place mie.
- Da. Mm-hm. Mm-hm.
- Să nu crezi că nu stii ce faci.
Când ești așa de drăguț, asta mă face inconfortabil.
- Ei bine, ești blocat cu mine, amore.
Deci între timp, nu?
am avut o idee.
Am intrat pe Google și Am căutat pe o listă de lucruri.
- Oh da. Grozav.
De parcă nu sunt deja suficient de ocupat.
- Hei, chestia asta cu inima, bine, este un semn.
Este un semnal de trezire. Nu avem pentru totdeauna.
Deci, să vedem unde se duce asta.
- Ei bine, mereu mi-am dorit să scriu o Vespa.
- Bine, vom cumpăra unul. Chirie.
Voi găsi un cupon.
Bine, ce zici de un nou hobby?
- Precum ce? - Pictură.
- Oh, nu, sunt îngrozitor la asta.
- Mm. Free riding creativ.
- Ce hippie a scris acest articol?
- Călărie.
- Oh, vreau să cânt.
Nu sub duș, ci în fața oamenilor.
- Este perfect.
- Vreau să dorm sub stele.
- Bine, bine. O vom face împreună.
Trebuie să-ți vezi mama?
- Ești nebun?
- Bine. Este vorba de inchidere.
- Nu, nu avem nevoie de închidere. Avem nevoie de un ordin de restricție.
Femeia aceea este rea pură. Simplu și simplu.
- Bine, așa că te-a închis în dormitorul tău
pentru a-ți termina temele când erai in clasa a treia.
- Și când am început să ne întâlnim,
ea a amenințat că va da te arsuri de gradul trei
la masa de cină.
- Vezi, doi dintre voi sunteţi mai asemănătoare decât crezi.
- Ce, asta e complet diferit.
Dacă mă compari din nou cu mama mea,
Te voi bântui după ce voi muri.
- Hei.
Următorul.
- Vreau ca Nico să găsească o altă fată.
- De unde ai știut că s-au despărțit?
- Ce? S-au despărțit?
- Da, s-au rupt, am fost acolo.
Adică, Nico a spus că sunt tocmai am luat o pauză,
dar cunoști copii zilele astea.
- Chiar dacă se întâlnesc sau nu,
Vreau să le aranjez cu Geena.
- Geena nebună? Geena hiena?
Cel cu-
- Da, cel cu râsul, da.
Ea este catolică. E italiancă.
E singură. Ea iubește mâncarea mea.
Și când a adus-o pentru prima dată,
ea a cules deja șase nume
pentru viitorii lor copii.
- Aveau 19 ani. S-au întâlnit o lună.
E nebună.
Cum vom ajunge Nico și Geena împreună?
- Să o invităm la cină sâmbătă.
- Pentru că a mers atât de bine data trecută?
- Nu, voi schimba meniul.
Friptură, gnocchi, pizza.
- Taci. Ai o friptură la oală, mm.
- Și apoi a venit cina.
Da, cina.
- Deci asta a fost o altă cină?
- Și dacă ai crezut că primul a fost rău, woo.
- Nici nu am fi aici dacă nu era cina aceea.
- Deci la fel ca data trecută,
Aproape am terminat pregătind totul.
- Mm.
- Am două cuvinte pentru tine, Mama Mia.
- Mama.
- Nicolino.
- Nu m-ai sunat că de când aveam șapte ani.
Am adus niște manicote.
- Exact ce ne trebuie, mai mult amidon.
- Ei bine, am crezut că tata mi-a spus, eu...
- Glumesc, este perfect,.
- Oh, eu... - Bună.
- Lily, ce cauți aici?
- Credeam că am fost invitat la cină.
- Ei bine, nu ești.
Adică, nu ai fost.
- Ei bine, speram asta am putea limpezi aerul.
Și crezi sau nu,
O să am nevoie de ea aici având în vedere cine vine.
- Ştii cine vine?
- Îmi pare atât de rău.
Pot folosi toaleta ta foarte repede?
Pentru că mi-am cam rănit,
Am cam cam...
- Lasă-mă să ghicesc, te-ai împiedicat de trandafiri?
- Nu același tufiș.
- Bine. - Bine.
- În regulă.
- Nico, bucătărie acum.
- Uau, chiar nu au fost glumesc cu acei carbohidrați.
- Să vedem unde este tatăl tău.
- Încă nu pot să te cred știa cum să descarce acea aplicație.
- De ce, pentru că sunt bătrân?
Datorită acestui lucru știu unde se duce la baie.
Uite, scrie că e acasă.
Acasă.
- Wow. Este exact.
- Oh, ce se întâmplă aici?
- Mai întâi, spune-mi unde ai fost.
În al doilea rând, de ce mi-ai spus Nico și Lily s-au despărțit?
- Ei bine, mai întâi, am ieșit.
Și în al doilea rând, am fost acolo, Am văzut totul.
- Am spus că am luat o pauză. Nu ne-am despărțit.
- Cum ar trebui să fac stii diferenta?
- Ei bine, în orice caz, ea este aici acum.
- Ea este?
Am înțeles.
- Nu, stai. Nico înțelege.
Tu stai aici
și spune-mi ce naiba ai fost până la data asta.
- Nonna. - Hei, Nic.
Ah, mult timp nu ne vedem.
- Geena, ce cauți aici?
- Oh, mama ta a fost invitată eu. Ea nu ți-a spus?
Știu că e amuzant chiar înainte să sune,
Mă gândeam la acel Halloween
am condus toată noaptea
și apoi am făcut sex spatele mașinii tale.
Și atunci când tatăl tău ne-a găsit pe alee,
a trebuit să ne ascundem în trunchiul gol.
Vă amintiți?
- Nu.
- O, corect, a fost un vis pe care l-am avut.
Totuși, o noapte pe care nu o voi uita niciodată.
Arăți bine, Nico.
- Mama!
- Îți vine să crezi asta, după toți acești ani,
M-am lovit de Geena la piață?
- E grozav pentru că ea mi-a spus că ai sunat-o.
- Oh bine.
Ah, Geena, intră. Fă-te ca acasă.
Bun venit. - Mulțumesc mult,
doamna Vitali.
Și ar trebui să te sun Angelina, Angela sau Angie?
- Doamna Vitali e bine.
- Bine Angie.
Și am fost atât de surprins când ai sunat să mă inviti
la cină, după ce?
Un deceniu.
- M-am gândit că ar fi frumos pentru Nico
a petrece timp cu un vechi prieten.
- O, bună ziua. Cine eşti tu?
- Eu sunt Lily. Cine eşti tu?
- Sunt Geena, iubita lui Nico.
- Ooh.
- Oh, îmi pare rău.
- Îmi pare rău. alunecarea freudiană.
Voiam să spun fosta lui iubită.
- De ce ești aici?
- Pentru cină. M-a invitat Angie.
- A făcut-o.
- Acesta nu mai poate fi un dezastru.
- Ce, ce?
Hei, ești acasă.
- Lucia, ce surpriză.
- Surpriză?
Tu ești cel care ne-a dus aici sus.
Ești un idiot.
- Mamă, nu asta ne-a vrut Vincenzo
să-i spun Angelinei.
- Nu-mi pasă ce vrea să spună Vincenzo.
Ai mutat mobila.
Nu-mi place.
- Nonna Lucia.
Salut, ce faci?
- Bună.
Cine sunt ei?
- Oh, oh, aceasta este fosta mea iubită.
Și aceasta este prietena mea actuală, Lily.
Oh, o iau înapoi.
Seara asta va fi o noapte distractivă.
- Cum ai putut face asta?
- Am făcut-o pentru tine.
- Ooh, ceva miroase bine aici.
Uite, vom lua cina
apoi o duc pe mama direct în dulapul după desert, bine?
- Promiți? - Da.
Îmi pare rău pentru inima ta, surioară.
Ce trebuie să faci ai mâncare în casa asta?
- Și așa am ajuns ma intalnesc cu ultimul meu iubit,
pe care a ajuns să mă înșele și pe mine.
Și îți voi spune,
nimic nu va strica mai mult o relație
decât a face răul în lateral.
- Mm, acest Gnocchi al pesto este de moarte.
- Da, și Nico a făcut o treaba uimitoare cu manicotti lui.
- Da, e delicios, Nico.
- L-am învăţat tot ce ştie.
Sper că nu.
- Friptura asta are gust de rahat.
- A fost rețeta ta.
- Îmi dă agitație.
- Mama! - Ce?
te rog-
- Mama mea, are un lucru grozav reteta de friptura la oala.
- Serios, nu-mi amintesc de mama ta
gătesc vreodată de fapt.
- Oh, Doamne.
Da. Nu, ea nu.
Dar, dar ea strânge cardurile cu rețete
de la azilul ei de bătrâni.
- Oh, n-aș locui niciodată într-una dintre acestea.
- Mamă, ai fost locuind într-un azil de bătrâni
în ultimii 10 ani.
- Este o casă de bătrâni.
- Bine. - Stai. Serios?
În, în starea ta?
- În starea mea? Ce vrei să spui?
Picioarele mele? Cine are nevoie de ei?
Am foarte multă grijă de mine.
- Tu faci.
- Hei Nico, mă bucur atât de mult l-ai aruncat pe acesta
pentru că ea este.
- Nu, de fapt sunt,
De fapt, sunt actuala lui iubită, așa că.
- Oh, asta îmi amintește, a făcut-o Angie încearcă să te amenințe
cu tot shtick-ul acela de mafiot?
- Da, unchiule Sal, sigur a făcut-o.
- Oh, de obicei funcționează de fiecare dată.
- De asemenea, nu a primit scapă de mine. L-am abandonat.
- Ce? - Mm-hm.
- Da, nu, am simțit că nu prea lucram.
Acum suntem oameni diferiți, nu-i așa?
- Da. Da. Presupun ca.
- Nu vii niciodată să mă vezi.
- Mi-ai spus că sunt mort pentru tine.
- I-am spus același lucru și tatălui tău
dar a venit să mă vadă.
Știu că e mort, dar a venit în visele mele.
- Doamne, e atât de dulce.
E ca sufletele pereche.
Crezi în asta ceva, Lily?
Suflete pereche? Mare dincolo?
- Ei bine, eu, eu, eu,
ultima dată când am a vorbit despre convingerile mele
la această masă, nu a făcut-o chiar se termina foarte bine.
Deci de ce nu vorbim despre,
Nu știu, literalmente altceva?
Politică?
Nu.
- Vremea, sport?
- Da, sport.
Ce zici de ei Dodgers, nu?
- M-am răzgândit. Să vorbim despre politică.
- Doar mă scuipi în față.
Fă asta din nou. Fă-o din nou.
- Hei, hei, mamă, la naiba.
Nonna este bătrână. E nebună.
Am văzut-o odată privind TV când a fost oprit.
- Tu și tatăl tău niciodată ar fi trebuit să o aducă aici.
- Ai dreptate. E îngrozitoare.
Dar nu ar fi trebuit să o inviți pe Geena.
- Ai dreptate. E odioasă.
- Dar ascultă, a fi italian contează.
Mersul la biserică contează.
- Nu, ceea ce contează este cine Vreau să-mi petrec restul
din viata mea cu.
, acum vorbești
despre petrecerea restului vieții tale,
voi doi v-ați despărțit acum două zile.
- Doar, luam puțin spațiu.
Știu că s-ar putea să nu sune normal pentru tine,
dar când avem o problemă, căutăm o soluție,
știi, în loc de doar țipând până se scutură peretele.
- Am nevoie de o soluție să încerc să-i scot din casa mea.
- Da.
Geena, Nonna.
- Vincenzo, Lily, alege tu.
- Mamă, hei.
Asta o omoară!
- Vii în casa mea, nu-mi respecti echipa,
si ai tupeul
a spune alegerea din a spune o minge de baseball.
- Joe DiMaggio a fost supraevaluat.
Era căsătorit cu Marilyn Monroe, pentru numele lui Dumnezeu.
Vrei să cunoști o adevărată legendă a baseballului?
Jackie Robinson.
- Da, nu compari basemanul secund și un lovitor.
- Hai, tu... - Nu, Joe.
Joe îl pune să bată mingi și lovește 1500 RBI.
- Nimănui nu-i pasă de mingile blestemate.
- Doamne, există atât de multe alte căi
ai putea avea fraza asta.
- Acum, stați, amândoi.
- Bine, doamnă ipocrită.
- Scuzați-mă.
- Ei bine, nu prea poți spune, Doamne,
când de fapt nu ai unul.
Adică, mi-a spus Angie.
- Bine, ce este cu voi oameni?
Adică, ce face contează în cine cred,
în ce cred, sau in ce nu cred?
- Voi oameni buni, vă dați seama asta e urmărirea religioasă.
- Oh, Doamne. - E persecuţie.
- Vezi, Nico chiar este de acord cu mine.
- Nu, nu, nu.
Doamnelor doar vă rog...
- Serios? - De un deceniu.
- Am mers cinci Campionat și nu ai avut niciodată.
- Ei, ei, toată lumea se mișcă.
Angelina, adu-mă niște floricele de porumb.
- Îți inventezi povești. - Am dreptate, știi.
- Silenzio, toți.
Vincenzo, Vincenzo, lasă-mă să intru.
- I-a spus ea. În seara asta?
- Nu, ea nu i-a spus avea de gând să-i spună.
- Vincenzo, Vincenzo deschide, ticălosule.
- Bine, va veni cineva raspunde la usa sau suntem doar...
- Ar trebui să mă duc să-l iau?
- Oh, Doamne. - Oh!
- Nimeni nu mi-a spus că poți angaja un clovn
la o cină.
- Tocmai mi-ai spart încuietoarea ușii?
Tocmai ai făcut asta?
- Te-ai culcat cu mine? sotie? fiu de cățea.
- Hei, hei, l-ai auzit, bine?
Ieși.
- Oh, Doamne. - Nico.
Ieși.
Mamă, ești bine?
mama.
- A leșinat?
- Tata.
Unchiule Sal, sună la 911.
Am înțeles.
- Oh, Doamne. - Mama. mama.
- Bună dimineața, Angelina. Cum te simți azi?
- Mult mai bine.
- Ei bine, ar trebui să te simți foarte norocos.
- Oh, asta m-a adus aici? Noroc?
- Vorbesc serios, rezultatele testelor tale continuă să se îmbunătățească.
- O, deci va putea vino azi acasă, nu, doctore?
- Vom vedea.
Sper să nu întrerup.
- E în regulă. Ea este cu mine.
- Nu am avut niciodată un pacient să-și facă manichiură
în timp ce discutăm despre prognoza lor.
- Ei bine, este o urgență pentru unghii
și suntem într-o cameră de urgență,
așa că prefă-te că nu sunt aici.
- Bine.
Am putea vorbi despre asta mai târziu.
Dar trebuie să ne mișcăm înainte asupra operației.
Acum că ești mai stabil, ar trebui să o programăm în curând.
- Mulţumesc, dr. Gable.
- Bine.
- Doamne, cina aceea trebuie să fi fost îngrozitor pentru tine.
- Crede-mă, a fost.
- Așa că am încercat să o rup cu blândețe lui Murray, dar...
- Tot ce vă cer este să remediați unghia mea și el îmi fixează ușa.
- Ei bine, din moment ce nu vorbim,
va trebui să-l întrebi înainte de a pleca, care,
da, e acasă.
Probabil că încă face bagajele.
- Îmi pare rău. Acum este un moment prost?
- Ce faci aici?
- Chiar am venit să te văd.
- Eu?
- Și, și Nico.
Am vrut doar să te anunț
că nu trebuie mai faci griji pentru mine.
- Uau, ui. Ce vrei să spui?
- Chiar sper să te simți mai bine.
- Nu sunt sigur când vine unchiul Sal.
- A spus că va veni vizitează-ți mama mâine
la casa.
Ce sa întâmplat cu Geena?
- Ea a trimis un mesaj, a spus asta a fost o greșeală să vin
și că sunt băiatul unei mame.
- Oh! - Da.
Cardiologie în terminalul 4 sud, raportați la sala de operare.
Cardiologie în terminal 4 sud, raportați la sala de operare.
- Am venit să văd dacă mama ta e bine.
- Serios?
Ei bine, da, e bine.
- De asemenea, am venit să spun că noi,
nu putem continua să facem asta,
- Lily, îmi pare rău, bine?
Doar că a fost cu adevărat am de-a face greu cu mama
și știu că mi-am făcut timp pentru noi.
- Nico, nu suntem noi. Ești doar tu.
Și de fiecare dată când încerc fii parte din viata ta,
tu și familia ta mă îndepărtezi.
Și când trebuie să rup
din tot rahatul nebunesc pe care familia ta le face,
fără supărare, Vincenzo,
de fapt, un pic de ofensă.
- Nici unul, nici unul luat.
- Mă trage înapoi.
- Ei bine, nu este ca eu un cuvânt de spus în această chestiune, nu?
- Nu este vorba doar despre tine. Nu este vorba doar despre tine.
Ne iubesc și vreau sa stii ca ne iubesti
pentru că ne iubesc cu toate problemele noastre
și toate greșelile noastre.
Dar tu ești doar tu.
Deci, știi, cred Trebuie doar să fiu eu.
- Lily, eu...
- Stai, stai, stai mai departe, stai o secundă.
Acum, vreau doar să fiu clar că a fost o despărțire, nu?
Asta nu era doar o pauză.
- A fost o despărţire.
- Bine. Bine. Eu, cred că am înțeles.
Mă mai vrei pentru a ajuta la joc,
treaba, Mica Italia?
- Da, sigur, de ce nu?
Știi, sincer, eu chiar nu-i mai pasa.
- Bine.
- Mulţumesc.
neonatal rezident la pediatrie.
Rezident neonatal până la pediatrie, vă rog.
nu pot cred că mama ta a luat
toate resturile în timp ce tu aveau un atac de cord.
Ea a luat cel mai bun Tupperware.
Deci ce sunt o să facem la cină?
Pizza? - Veto.
Nu, Veto's este închis. a lui Joe?
Joe are gust de carton.
Ah. Și Nico, restaurantul tău, încă deschis?
Doamne! Nu porcăria asta.
Nico, de ce nu ne gătești ceva?
- Ce facem aici? M-am gândit să ne duc acasă.
- În ultimele 48 de ore după tot ce s-a întâmplat,
toți doi puteți să vorbiți despre mâncare?
- Uau, ne este foame.
- Dacă asta are ceva de-a face cu ce sa întâmplat cu Lily-
- Nu este vorba despre Lily, nu? Este vorba despre tine.
- Nu folosi tonul ăsta cu mine.
- Este vorba despre tine. Este vorba despre tata.
Este vorba despre inima ta.
Este vorba despre aventura tatalui.
Este vorba despre Nonna.
Este vorba despre- - Nu, este și despre tine.
Știi, nu da vina pe tot
asupra tuturor, în afară de tine.
- Bine, de aceea suntem aici.
Bine, vom merge în acea biserică.
Vom intra în acel confesional.
Acum, o să intru primul,
bine, dar vom lucra prin asta împreună.
- Prostii.
- Mă duc mâine.
- Bine. Apoi te duci acasă.
, tu esti va avea un atac de cord.
, Bine?
Să mergem.
- Eşti un rahat. - Eşti un animal.
Și așa am ajuns aici.
- Nu? - Nu? Asta este. huh?
Nu am fost târât aici pentru că nu.
- Dă-mi o secundă. mă gândesc.
- Doar da penitență.
Adică ți-am spus totul.
Ce altceva vrei să fac?
- Ascultă, vreau să ajut tu și familia ta.
Cel mai bun sfat pe care ți-l pot da este să trăiești
în lumina Domnului.
El o să-ți dea drumul.
- Bine, haide. Nu mai predica.
- Bine, bine, eu o va pune în termeni simpli.
Aveți nevoie toți trei să se uite în oglindă.
Învață să te angajezi. Învață să accepți.
Învață să ispășești.
- Te angajezi?
Acum, tot ce fac este să mă angajez.
Mă angajez față de Lily. Mă angajez față de familia mea.
Mulțumesc, părinte.
- Accept ce? Viața amoroasă a fiului meu?
Boala mea, soțul meu înșelat?
De parcă nu mi-ar ajunge probleme cu el,
acum trebuie să accept.
-O sa intreb-
- Roagă-te pentru tine.
- Atone?
Adică, ce mai vrei de la mine?
Sunt pe mâini și în genunchi pentru ea.
- Nu este doar despre ispășire, Vincenzo.
Ceea ce ai făcut este un extensie a cine sunteți.
- Ispăși pentru cine sunt?
Urăsc să ți-o rup, Părinte,
dar cu care nu vorbești tipul de pe cruce de aici.
- Există un pic a Lui în noi toți.
- Dacă există ceva din asta în mine,
Sunt sigur că moare de nerăbdare.
- Mai este ceva Pot să fac pentru tine, Vincenzo?
Bine, pot sta aici și ascult.
Uneori funcționează și asta. Să facem asta.
Tu vorbesti, eu ascult.
Voi fi tăcut și tăcut.
- Nu știu ce vrei să spun.
- Nu vreau să spui nimic.
- Nu vorbeam cu tu. Vorbeam cu Dumnezeu.
Nu stiu ce el vrea să-ți spun.
- Ah, știu ce vrei să spui.
Cer îndrumare și cel mai bun lucru pe care Părintele Joe poate spune este,
știi, „Dă-ți seama singur”.
- Mm, spune-mi despre asta.
- Corect.
A existat vreodată o lume în? pe care l-ai fi aprobat
a lui Lily și a mea?
- Nu.
Dar știu că asta nu te-ar fi oprit.
Și când mi-am dat seama în sfârșit
că ea era singura mea împușcat să aibă nepoți,
Aș fi venit cu timpul
și răbdare și Prosecco.
E în regulă. E în regulă.
Toți ne încurcăm.
- O iubesc, mamă.
- Știu.
- O iubesc și am pierdut-o.
- Știu.
- Știu, nu am niciun drept sa plang, nu?
Îmi pare rău.
Tu ești cel curajos.
Uită-te la viața ta, nu?
Este, bine.
- Este un fiasco. Spune-i cum este, da.
Dar trebuie să încetezi să te bati.
Treci peste și dincolo pentru tatăl tău și pentru mine.
Ai mereu.
Nu vreau să încetezi niciodată să-ți trăiești viața.
Da.
- Nicolino.
- Te iubesc mamă.
- Te iubesc.
- Mulţumesc, părinte Joe.
Cum a fost asta?
- Data viitoare când pun piciorul înăuntru o biserică împotriva voinței mele,
va fi pentru înmormântarea mea.
- Ai, da, da.
- Lucia, Angelina e aici să te vadă.
- OMS?
- Angelina. Fiica ta?
- Nu sună.
- Încearcă să fii civil...
- Civilă. Am înțeles.
Te iubesc şi eu.
- Ei bine, spune ceva.
- Ești aici pentru tupperware-ul tău?
- Sunt aici pentru a șterge aer înainte ca unul dintre noi să moară
înaintea celuilalt.
- Ei bine, spune că îți pare rău.
- Pentru ce?
- Spune-o.
- Scuze.
- Scuzele acceptate.
Acum nu mă poți învinovăți
dacă mori cu conștiința neclară.
- Și ce rămâne cu tine?
Nu primesc scuze?
- Nu am de ce să-mi cer scuze.
- Stai, ce, o viață întreagă în care mă disprețuiești,
o viață întreagă făcându-mă să mă simt
ca și cum n-aș fi fost niciodată suficient de bun pentru tine.
Sună ceva din asta?
- Coborâți vocea.
Dacă asta e, îmi pare rău.
- Tu esti?
- De ce nu? Viața este prea scurtă.
Ce vrei să fac? Strigăt?
Ooh. Oh, plouă.
Nu știam că ploua.
Urăsc ploaia. Nu-mi place.
- Plângeam când ploua
pentru că am crezut că Dumnezeu plânge.
Tata îmi cânta până se oprește.
- Era un soț prost,
dar era un tată minunat.
- De ce nu l-ai iubit?
- L-am iubit.
- Nu, nu ai făcut-o.
- Am făcut-o. l-am iubit.
De asta aveai nevoie?
Întreb doar pentru că al meu spectacolul a avut loc într-un minut.
Am curățat aerul?
- Oricare ar fi asta, e tot ce primesc.
Cred că sunt de acord cu asta.
Te iubesc, mamă.
- Tu faci?
- Am spus că te iubesc.
Știu că faci.
- Hei, acesta este Edge Playhouse?
- Asta e corect. Vă pot ajuta?
- Da, ar trebui fii aici pentru repetiție.
O caut pe Lily.
Oh, ea e chiar aici.
- Oh. Oh, grozav. Ești aici.
Îmi pare rău. Aici. Pentru dumneavoastră.
Mulţumesc. Mulțumesc că ai venit.
Buna ziua? Da.
Bine, deci trebuie să luăm spectacolul pe drum, fără joc de cuvinte,
dar unii dintre ceilalţi actori încă nu am ieșit din carte.
Așa că vom face doar câteva scene
și apoi, știi, tu imi poti spune ce crezi
a spectacolelor, oricare ar fi,
și îi voi spune directorului.
- Deci, da, de ce nu mă uit la scene
și apoi voi vorbi eu însumi cu actorii.
- E chiar amuzant.
Nu face asta, te rog.
Dar el este instalator într-o căsnicie eșuată
cu liceul lui iubito, cine sunt eu.
Și locuim într-un apartament în Mica Italia, deci,
știi, vei avea camera de odihnă acolo.
- Bine. Bun.
Acţiune!
- Peste. Da, ești acolo.
- Corect. - Din nou, ca întotdeauna.
Deci unde ai fost?
- Munca.
- Unde ai fost cu adevărat?
- Nu e treaba ta.
- Ai fost cu Francesca din nou, nu-i așa?
- Tocmai reparam robinetul...
- Nu, știi că ea este prietena mea.
Cum ai putut să-mi faci asta?
- Nu trebuie să mă explic.
Fac ce vreau când vreau. Capiche?
- Știi, dacă mă iubești cu adevărat,
ai accepta ceea ce faci
și ai înceta să mă rănești.
- Dacă te-am iubit cu adevărat,
Nu aș fi fost cu ea în primul rând.
- Deci, cum o să faci ma compensa? huh?
- Nu înțelegi?
Există, există, acolo,
linie.
- Nu pot face nimic.
- Nu înțelegi?
Nu pot face nimic. S-a terminat.
- Ești singurul bărbat pe care l-am iubit vreodată.
- Ciao, bella.
- Bine, ce ai crezut?
- Oh, e îngrozitor. Este îngrozitor.
Este îngrozitor.
Adică, cât de stereotip poți deveni?
Această lovitură tare nemernic italo-american,
infidel soției lui nu-i pare rău.
Ce faci aici?
- Calma. Nu noi am scris-o.
- Îmi pare rău. Trebuie să plec.
Hei, este ciao bella, tu.
- Am... - Ai spus gresit, da.
- Te-ai dus acasă de la serviciu?
- Da, dar staţia de autobuz nu este prea departe de aici.
Și, știi, a lui Nico cel cu mașina.
- Sunt aici să fac pace.
- Da, corect.
- Nu, vorbesc serios. Sunt doi pentru trei.
Mai întâi Nico, apoi mama.
Hei, sunt într-o serie fierbinte.
- Ei bine, eu, apreciez asta,
dar acum e un pic prea târziu.
- Vreau ca fiul meu sa fie fericit,
și l-ai făcut mai fericit decât oricine.
- Încă nu vreau copii
- vreodată?
- Ei bine, nu stiu.
Poate, într-o zi. Nu știu.
- Bine. Pot să aștept.
- Eu, eu, sunt încă divorțată.
- Toată lumea o face zilele astea.
Eram gata să o fac singur acum câteva zile.
- Încă nu cred în Dumnezeu.
- Nu l-a oprit pe Nico de la mersul la biserică.
Nici nu mă va opri.
- Încă nu mănânc carne.
- Pot folosi o parte din carnea aia pe bază de plante
tuturor pare să le placă.
Când am încercat, l-am scuipat,
dar hei, tu vei fi cel care îl mănâncă.
- Nu sunt italian.
- După tot ce s-a întâmplat,
Îți voi spune ce contează pentru mine.
Ești bun cu Nico al meu. Fiul meu te iubește.
Și nu sunt atât de orb să văd că vă iubiți amândoi.
Ai auzit toate astea, Nico?
- Cum ai putea spune?
- Te-am auzit respirând prin uşă.
De unde ai știut că sunt aici?
- Aplicație de urmărire, funcționează ambele de două ori.
- Da. huh? - Da.
Am trecut pe la casă să mă uit pentru tine, nu ai fost acolo.
Trebuie să vorbesc cu tine.
- Oh. - Oh, ar trebui.
- Hai să intrăm înăuntru. - Vom merge.
- Da. - Înăuntru, bine.
O, Angelina.
- Am încurcat foarte mult.
Îmi pare rău ce te-am făcut să te simți, bine?
Dar o pot repara.
- Și știu că îmi pare rău niciodată fi suficient, dar este un început.
Angelina, îmi pare rău.
- Ne iubesc. Iubesc totul despre noi.
Bine, promit că nu voi fi niciodată o să te las să uiți asta.
- Și cum Dumnezeu este martor al meu, Voi fi alături de tine pentru totdeauna.
- O, Vincenzo.
- Nico.
- Dragi dragi, noi sunt adunați aici astăzi
în prezența lui Dumnezeu Atotputernic
pentru a asista la alăturarea acestui om
iar această femeie la căsătorie sfântă.
A nu fi introdus cu ușurință,
sfânta căsătorie ar trebui fi înscris în mod solemn
şi cu evlavie şi onoare.
În acest sfânt acord ar trebui să devină una.
- Cât va dura asta?
- Basta tu. - Dacă cineva știe un motiv
acest cuplu nu ar trebui fii în această căsătorie,
vorbește acum sau taci pentru totdeauna.
- Eu, Doamne.
- obiect, obiect,
- Obiect.
- Mamă. - Mama,
nu te poți opune ca noi să ne reînnoim jurămintele.
Suntem deja căsătoriți.
- Atunci ce naiba caut eu aici?
- Mama.
- Vincenzo, iei Angelina să-ți fie soție,
a avea și a ține la bine, la rău,
pentru mai bogați și pentru mai săraci,
în boală şi în sănătate până când moartea să te despartă?
- Da.
- Angelina, iei Vincenzo să fie soțul tău
a avea si a tine pentru mai bine și în rău-
- Pentru mai bogați, pentru mai săraci,
în boală și în sănătate, pe vreme buna si rea-
- Până te vei despărți?
- Da.
- Ei bine, inelele simbolul nostru
de dragostea și devotamentul tău, Vincenzo.
În numele Tatălui,
Fiul și Duhul Sfânt,
Vă declar soț și soție, din nou.
Acum, poți să-ți săruți mireasa, Vincenzo.
- Asta e cămașa de ziua pe care ți-am dat-o
când ne întâlnim?
- Da, știi, nu e așa cum a fost,
da, ei bine, da, înseamnă are niște găuri în el,
dar știu că este preferatul tău.
Hei, unde este Prosecco-ul?
- În primul rând, vreau multumesc mult tuturor
pentru că sunt aici pentru seara de deschidere a filmului „The Plumber”
aici la The Edge Playhouse.
Multumesc.
Dar înainte să plecați cu toții,
vom încheia noaptea cu o performanţă cu totul deosebită
pe lista de găleți a oaspetele nostru foarte inspirator.
Așa că vă rugăm să primiți călduros,
aplauze pentru Angelina Vitali.
- Îți mulțumesc foarte mult că ai rămas.
Eu și tatăl meu am folosit să cântăm asta împreună,
mai ales in perioada sarbatorilor.
Te cunosc probabil abia astept sa ajung acasa,
dar sunt atât de recunoscător că ești aici.
- Desigur, ea a ales asta cântec, Regina Dramei.
- Mama.
- Ce?
Vă rog.
- Trezeşte-te. Vin copiii.
Vincenzo, aproape sunt aici.
Nu uita să iei câteva vinete din grădină.
- Bine, haide.
- Nonna, Nonna.
- Hei, e Angela a mea. Vai!
- Abia aștepta să ajungă aici.
Sunt yankeii porniți?
- Nu, iau o pauză.
Uite, vezi niște desene animate.
Bine, deci ce este în meniu?
- Vom afla.
- Chifteluțe, rețeta de la mine.
, ce,
tu crezi asta de fapt vă face italieni?
Îmi pare atât de rău că te jignesc.
- Nu am nicio supărare. tu sună ca bătrânul meu.
Vino să arunci o privire.
O, atât de prețios. Este fan Yankee.
- Ochii ei sunt ai Angelinei.
- E o nebunie cât de mult seamănă cu ea.
- Nonna a venit să-l vadă pe tati aseară.
- Da, am avut un vis despre mama.
- Te rog, sună ca Lucia.
- Oh, haide.
Nu, eu, ea era în bucătărie
și m-am dus să-i pun o întrebare
iar ea s-a întors si chiar atunci m-am trezit
iar ea dispăruse.
- Ea este aici.
- Ea este mereu aici.
- Îmi spui.
Trei ani și pot încă o aud țipând,
„Vincenzo, ridică-ți fundul de pe canapea.
Vincenzo, răspunde la telefon,.”
Ce este?
- Asta pentru când vei fi mai în vârstă.
Urmărește desenele animate.
- Mi-e mai dor de ea în fiecare zi.
ma trezesc,
și nu e lângă mine.
Bine. Cine vrea vinete?
- Vinete, vinete.
- Da! Nico, o să faci ne facem vinete parmezan?
- Ah.
- Ce, ce, trebuie să plasez o comandă?
Haide, domnule restaurator.
- Este un favorit al Angelinei.
- Bine, bine. În regulă, vinete sunt.
- O să iau câteva vinete din grădină.
- Mă bucur să te văd, tată.
Bine. Hei.
- Oh!
- Oh, oh, scuze, nu am făcut-o vrea să te sperie.
Poarta era deschisă.
Ți-au livrat hârtia, din greșeală.
- Ce sa întâmplat cu curtea mea, cu hârtia mea?
- Am un abonament.
Apropo, observ că suculente erau în curtea din față.
- Da, ei bine, aceasta este grădina Angelei.
- Știu cum te simți.
Poate fi greu de crezut, unele zile mi-e dor de ea.
- Mulţumesc, domnule Wilson.
- Spune-mi Raj.
- Mulţumesc Raj.
- Ne vedem prin preajmă.
- Bine.
- Hmm.