Det här är problemet:
För att expandera Space for everyone och ha råd att driva det
behövs det enormt mycket pengar.
Mer än vad Molly har.
Ja, vi försökte ju i alla fall.
Vi gjorde vårt bästa. Det har varit en ära,
men jag kommer att radera era nummer.
Nicholas, vi ger inte upp.
Okej då. Men kan ni försöka vara lite intressantare?
Är det för mycket begärt?
Sofia och jag ska rekrytera fler miljardärer
som är lika givmilda, igenkännbara och heta-utan-att-veta som jag.
Här är några kandidater jag hittade.
Helvete!
Jag dödade en hord såna i mitt tv-spel igår.
Howard, håll flabben.
Ronald Murphy här har en hög oljepengar
och var vid liv senast i morse.
Fick han oljan för att han var kompis med dinosaurier?
Arthur, det var jätteroligt.
Jag har tyvärr inte lyckats nå honom än.
- Gick telegrafen sönder? - Herregud!
- Lägg av! Du är precis som Ellen. - Eller hur?
Vi har även försökt nå Daniel Lee,
Malik Fayed och Fuller Channing, men ingen ringer tillbaka.
Det blir svårt den här tiden på året när alla gömmer sig från skattmasen.
Grace Fences.
Vi brukade åka på semester ihop,
men vi tappade kontakten efter skilsmässan.
Hon har också skilt sig, och fick 110 miljarder på kuppen.
110? Du fick bara 87! Du borde ha blivit bedragen av hennes ex.
Grace har gått upp i rök. Inga intervjuer med pressen – ingenting.
Vi kan väl bara gå hem till henne?
Vi kan inte bara dyka upp...
Om man är värd över 10 miljarder dollar har man rätt att dyka upp var som helst.
Det stämmer inte det minsta.
Inte vet jag. Jag har varit på tio OS men aldrig köpt en biljett.
Då ger vi det väl ett försök.
Vi måste göra nåt, för Draculajeppen dog just.
I en skateboardolycka?
- Vi behöver de här pengarna. - Jag vet.
- Finns det nåt jag borde veta? - Grace är världens raraste.
Hon kan vara lite fisförnäm, men hon hjälper oss nog.
- Vad är ni för jävla typer? - Grace? Det är jag. Molly Wells.
Satan i gatan! Molly!
Vad kul att ses!
Vems glasögon är det här?
Stig på. Nåt att dricka?
- Borde vi komma tillbaka senare? - Gud, nej, vi sitter och brunchar bara.
Dahveedo, har du pissat på golvet? Eller var det hunden?
Äh, det kvittar.
Det här är Sofia Salinas, direktören för min stiftelse.
Här, ta en.
Jag vill dricka upp allt över 50 000 spänn innan Spencer hämtar dem, den satgubben.
Det är därför vi är här.
Det var tråkigt att höra om dig och Spencer.
Nej då! Jag mår kanon.
Oroa dig inte. Det är det bästa som hänt mig.
- Jag har redan träffat nån ny. - Jaså?
Hört talas om DJ Pandahead?
Nej.
- Wow, vad mystisk han är. - Eller hur?
Kan vi gå och prata i enrum?
Vi skulle vilja diskutera ett eventuellt samarbete.
Affärer? Med mig?
Det är aldrig nån som vill göra det.
Hör upp, gänget, jag ska bli affärskvinna!
Vi kan väl gå ut på gården? Vill ni gå ut?
Toppen! Akta er bara för glassplittret.
Och piller.
Dahveedo, är de här farliga?
Airpodsen är igång. Jag är ansluten. Hör du mig?
Jag hör dig. Nån gav mig inte min avskedskyss i morse.
Förlåt, men du var bara för gullig i min Reba McEntire-tröja.
Nej, den är på högtalare. Jag hör vartenda ord.
- Vänta lite. Ursäkta? - Du måste slå på Bluetooth.
Förlåt. Okej. Startskärmsinställningar...
Det finns kompass.
Vad praktiskt. Här och där. Okej.
Funkar Airpodsen nu?
Hur skulle hon veta? Det låter likadant för henne.
Det är inte hon som lider!
Det är jag som lider för att du är en sexuell varelse!
Vänta lite. Ursäkta, vad sa du, Howard?
Nåväl. Han är upprörd över nåt.
Är det okej om jag gömmer mig här?
Jag pallar inte Ar...
Du ska provspela. Förlåt, störde jag din metamorfos?
- Nä, jag tror inte ens jag vill ha rollen. - Vad är rollen då?
Det är till Min stiliga advokat. Du får inte tacka nej!
Varför inte? Den är inte ens amerikansk. Den är koreansk.
För det första gillar jag inte hur starkt du sa det där K:et.
Och för det andra pratar du om ett internationellt fenomen.
Klippningen vann en BAFTA.
Det spelar ingen roll, för jag pratar inte koreanska.
- Inte alls? - Jag blev ju adopterad som bebis.
Det gör inget. Jag kan lära dig. Jag kan lite koreanska.
- Jaså? - Ja, jag bodde ju i Koreatown förr.
Jag ville inte vara nån dum amerikan, eller som de kallar det: "mi-guk-nom."
Okej då.
Jag skulle faktiskt passa som Jae-Sun, den sexiga men missförstådda tingsvakten.
Det skulle du absolut. Då så! Rätten är samlad.
Space for everyone har varit en kanonsuccé,
men vi vill expandera. Och...
Förlåt, stör det dig?
Spencer samlade basebollkort, men numera samlar han bara 19-åringar!
- Där rök Ted Williams. - Adjöss, Ted!
Vi tror att vår modell kan fungera i varje storstad.
Ja! Fantastiskt.
Gracie, vi har slut på tequila. Vi måste köpa mer.
Hur mycket pengar behöver du?
- 75 000 dollar. - Inga problem.
- Ta det bara ur den där pengahinken. - Okej.
Det har varit ett stort åtagande, och vi söker investerare...
- Molly. - Ja?
Det räcker. Jag är fanimej med.
- På riktigt? - Självklart!
Ni är smarta, bestämda och skitsnygga.
Hur mycket kan två pangbönor som ni behöva?
Fem miljarder? Tio?
Elva är mitt lyckotal om ni vill runda upp det.
Erika! Om du ändå ska till butiken, kan du väl köpa mer glasyr?
Spencer gav mig alltid skit för glasyr!
Vad spännande. Hörde du henne? Elva miljarder!
- Med hennes pengar kan vi expandera... - Vi kan inte ta emot pengarna.
Varför inte?
Du såg henne ju. Hon tänker inte klart.
När jag ser på henne ser jag mig själv för ett år sen.
Hon behöver en vän för att ta sig genom det.
Precis som hur nån hjälpte mig.
- Jag menar dig. - Jag vet.
Och titta nu – vi är så gott som systrar.
- Det skulle jag inte säga. - Många har sagt det.
Du kan väl gå tillbaka till jobbet?
Jag stannar här och försöker lugna ner henne.
Var bara försiktig.
Stället är en volleybollmatch ifrån att bli en sexkult.
Du börjar bli bättre.
Men det är inte ett starkt T i början av ttam.
Det är snarare mellan T och D.
Tta. Tta. Försök på nytt.
Ta. Ta.
För tungan längre bak mot gommen.
- Da. Da. - Det var för långt.
Får jag sätta mina fingrar i din mun?
- Nej! - Vill du ha rollen eller inte?
Det är tydligt att jag inte får den, så lägg ner.
Det finns andra roller.
Som den här till uppföljaren av Entourage.
"Yo, E, jag tiktokar här. Gruppjuckar ni ikväll?"
- Passar mig så mycket bättre. - Om du säger det, så.
Fan!
Fan, fan, fan...
Vill du hämta en ny drink?
Tack, Tera.
- Tera? Var är mitt örhänge? - Grace.
Hej! Vad gör du här?
Kom du tillbaka? Är det en annan dag nu?
Jag kan inte ta emot dina pengar.
Va? Varför inte?
Gumman, du är inte klartänkt nog för att fatta ekonomiska beslut just nu.
Tro mig.
En månad efter skilsmässan
investerade jag i en Broadway-adaptation av Adaptation.
- Så jag vet hur du har det. - Jag minns det.
Jag vet inte vad som hände.
Vad sysslar han ens med?
Hon är 19 år.
Gjorde jag nåt fel?
Det är inte ditt fel att han har en fyrtioårskris och en myggpitt.
- Fan vad jag skäms. - Nej då.
Det är han som borde skämmas.
Tack för att du kom.
Du får ursäkta mig snabbt. Jag ska bara gå och pudra näsan.
Jamen visst. Ta den tid du behöver.
Läget?
- Nej. - Håll rajt.
Håll rajt.
Såja! Näsan pudrad.
Hördu, hördu! Jag fick världens bästa idé.
Vi åker till Reykjavík!
Vi ska ut och klubba. Vi ska åka skridskor.
Vi ska äta pingviner. Vi ska fan röja loss!
Vem är med?
Ja? Härligt!
Grace, kanske du borde ta en tupplur först.
Kanske ett dropp?
Du är för skojsig. Kom igen nu! Vi ska flyga PJ.
Sen köper jag Teslor åt alla,
och sen kör vi fan ner dem i plurret!
Jag tror jag följer med. Bara för att se om du behöver hjälp.
Ta mig i mumindalen, Molly! Ja! Tack ska du ha.
Kom då, allihopa! Nu bär det av åt...
Helvete! Oj.
Bara så ni vet så är det här inte en synvilla.
PJ!
Nicholas, tillåt mig presentera Eun-Joo.
Okej?
Du hade rätt. Han är snygg.
Han skulle kunna vara med i Min stiliga advokat.
- Hur känner ni varann igen? - Eun-Joo jobbar på mitt favvo-koreahak.
Han äter så mycket rädisa att han kallas Rädismannen Ötzi.
Äh, så mycket är det inte.
- Det är sjuka mängder. - Ursäkta.
- Behöver jag se det här? - Jajamän, för hon är din nya dialogcoach.
Nej! Vi diskuterade det här.
Du ska bete dig.
Hon kom hela vägen hit, och jag pröjsade inte för Ubern.
Ses i konferensrummet?
Ställde du in budgetmötet?
Japp.
Okej. Varför då?
Jag svarar inte inför dig. Jag svarar inte inför nån.
Okej...
Handlar det här om att du kom på oss?
Jag vill inte diskutera det här. Säger du ett ord till, så får du sparken.
- Va? - Okej, du får inte sparken,
men jag vill inte prata med dig mer idag.
Äh, vi säger en vecka. Jobba hemifrån!
Dörren öppen eller stängd eller lite på glänt?
Lite på glänt!
Jag vet inte riktigt hur jag ska göra.
Grace.
Du kanske vill dra upp klänningen lite.
Dina nipplor tittar fram.
Vad sägs om att vi går och tar ett glas vatten?
Det enda jag är sugen på är den här lilla luddrumpan.
SOFIA HUR GÅR DET MED GRACE?
INGET VIDARE. HUR ÄR DET PÅ JOBBET?
INGET VIDARE HELLER. JAG SÅG ARTHUR HÅNGLA UPP WILLA.
- Vet du vad jag precis hörde? - Nä.
Dahveedo är så tänd på dig. Han vill ligga med dig i cockpiten.
- Gud, nej. Absolut inte. - Varför inte?
- Dejtar du nån? - Nej.
Verkligen inte.
Vad är problemet då? Du är fri som en fyllkaja.
Här, ta en.
- Helst inte. - Jo, det skulle muntra upp mig.
- Fan, vad är det i den? Hostmedicin? - Och värktabletter.
Och mer värktabletter.
Fan vad bra.
Det kallar jag gott.
Mamma mia!
Det går bättre, men du är fortfarande jättedålig.
Du kan glömma att sätta fingrarna i munnen.
Han är kinkig med sånt.
Hans accent är så konstig.
- Du är väl inte från Japan? - Usch, nej. Jag är från Indiana.
- Och ni pratade aldrig koreanska hemma? - Nej.
Då borde du åka till Korea, för att höra språket och ta dig en hustru.
Välj en fattiglapp. Hon kommer alltid göra som du säger.
Jag reser bara dit Leo tar sina barnbrudar.
Jag fick precis min största killeblixt nånsin.
Du och jag kan åka till Korea!
- Va? - Ingen av oss har varit där,
och vi kan se körsbärsträden blomma!
Vad i helvete är det som händer?
Hur gick det här från en audition till Korea?
Det händer inte. Punkt slut.
Ni kan bara fuck off!
Eun-Joo, du är så rar. Förlåt att ha slösat din tid,
men du är bara här för att han vill ligga.
- Arthur... - Vänta. Jag vill säga en sak.
Jag har grävt lite,
och det du utsätter mig för kallas "slutshaming".
Det är det ju inte. Gör vad du vill, bara jag slipper se det.
Det är bara... för konstigt.
Men det är inte konstigt! Willa och jag är två vuxna människor.
Vi var inte ens på kontoret, och det blev knappt salivutbyte.
Sofia, vi är sexuella varelser.
Stopp där. Vi är kollegor, och vi behöver gränser.
Det som skedde var onaturligt.
Okej, och det här är vad som kallas "gaslighting".
Det är ju du som gör det, för det jag såg var fan bisarrt
och kommer hemsöka mig för evigt!
Okej, och nu är du undvikande! Det står också med här!
Vatten suger!
- Och karlar suger med! - Ja.
I synnerhet blonda män med australiensiska flickvänner.
Vi har varandra!
Jag älskar dig. Jag tänker aldrig lämna dig.
Min mobil.
Molly i luren. Börja babbla.
- Är allt bra? - Jag lever gott som ett knott.
Hur är läget?
Grace lade upp bilder på er i vikingahjälmar.
Är du på Island?
Ja. Vad fan trodde du?
- Är du full? - Jag vet inte riktigt. Är du min mamma?
Du skulle ju hjälpa Grace, och inte dras med.
Grace är kanske inte så dum ändå.
Kanske det är vi som är dumma.
Vad är poängen med att göra gott om man bara mår skit och känner sig ensam?
Hej då, mamma!
Vad menar du med Mallorca?
Jag trodde vi skulle ut på isen ihop. Det var hela poängen med Island.
Ryck inte på axlarna åt mig!
- Allt bra här? - Han är bara uppkäftig.
Titta på mig!
Ta av dig huvudet och se mig i ögonen.
Vem fan är du?
- Är det inte din kille? - Nej, min pojkvän är filippinare.
Jag vet inte vem fan det är.
Jag heter Justin. Jag är DJ Pandahead på tisdagar.
Vad fan pratar du om?
Det finns fler än en DJ Pandahead. Han är mer av en symbol.
Vem fan visade jag pattarna åt då?
- Vill du ha mig? Okej då. - Nej!
Jag har höga klackar och stora rattar!
Jag vill inte prata om igår.
Jag vill bara be om ursäkt. Jag satte dig visst i ett pinigt läge.
- Okej, gör det då. - Jag fattar nu.
Jag borde aldrig ha föreslagit en utlandsresa såhär tidigt i vår vänskap.
Det är inte det.
Vi börjar litet. Vi kör upp längs med kusten,
går i vintagebutiker, provar hattar, får varann att fnissa.
Det kan du fetglömma.
Allt snack igår om Korea väckte bara en del saker.
Jag har aldrig ens varit dit, och nu kan jag inte ens uttala språket.
Jag är inte vit, tack och lov, men inte tillräckligt asiatisk heller,
och ibland känns det som att jag inte vet var jag passar in.
Och det har du gått runt med?
Det är lugnt. Oroa dig inte. Inte ditt problem.
Det är mitt problem, och jag tänker oroa mig, för vi är bästisar.
Och om du vill prata så finns jag här.
Om inte, så finns jag här ändå.
Tack.
Alla gånger.
Vi kan alltid ta en tripp till Sedona. Väldigt andligt och vackert.
Varför föreslår du så bögiga resor?
- Disneyland då? - Nej.
- Palm Springs. - Helt fel håll, min vän.
- Miami? - Men herrejävlar.
Så nu är Miami för bögar?
- Jag kom så fort jag kunde. - Han borde komma närsomhelst.
- Vem då? - Nu kommer han.
Nej.
Milda himmel. Du hade rätt.
Förlåt, men jag hatar det här. Det är onaturligt.
Tack. Ses vid middagsbordet.
Är du här än?
Såklart jag är.
Åh, gud. Vatten är för jävla gott.
Jag beklagar det med DJ Pandahead...s.
Jag skiter i dem. De var bara tidsfördriv.
Och vad gör jag nu då? Hur lever man det här livet?
Jag vet hur läskigt det här är, men...
Låt mig gissa: allt kommer ordna sig?
Definitivt inte.
Jag spydde just upp en liter hostmedicin, så jag mår inte okej.
Men jag kan säga säkert att livet inte är över.
Min skilsmässa var en mardröm, men den ledde mig till mitt arbete,
där jag upptäckte saker om mig själv som jag inte kände till,
som att jag kan vara en ledare, och inte en följare.
Och att jag kan skapa nåt för mig själv.
Jag har väl John att tacka för det.
- På riktigt? - Pyttsan. Åt helvete med den skitkorven.
Jag är glad att du hittade nåt.
- Jag vet inte ens var man börjar. - Börja med nåt litet.
Vad vill du göra idag? Om du fick göra vad som helst.
- Vad som helst? - Vad som helst. Inget är för dumt.
Shit pommes frites, vad svårt det är!
Förlåt, men det var 20 år sen sist.
- Jag trodde jag kunde. - Vem fan gör sånt här?
Det är som att balansera på knivar.
- Gud! Det är obarmhärtigt halt. - Jag vill inte dö i den här västen.
Okej. Jag tänker göra det.
- Du är inte redo! - Jo då.
- Nu sätter jag den! - Herregud.
Se upp i backen!
- Ånej! Du satte den inte. - Jag satte den inte.
Du satte den inte!
Du överlevde.
Ja, men jag behöver nog sex dagars sömn.
Hur är det med Grace?
- Jag tror hon fixar det här. - Hon ringde mig faktiskt precis.
- Hon vill ge oss allt hon har. - Va?
Det var visst smart att bli på lyran ihop.
Jag sa faktiskt några inspirerande grejer.
Tror jag. Jag vet inte, det är luddigt.
Inte bara det! Folk har börjat snacka nu.
Vi har redan tre andra miljardärer med.
Herregud!
- Det händer! - Det händer!
- Jag har så många blåmärken. - Ska jag sluta?
Sluta inte.
- Helt otroligt. - Helt otroligt!
Oj, förlåt.
- Sluta inte. - Okej.
Bästisar.
Undertexter: Borgir Ahlström