Gerai, žiūrėkit. Štai kokia bėda.
Tam, kad išplėstume „Erdvę visiems“ visoje šalyje, ir ji nežlugtų,
mums reikia gigantiško pinigų kiekio.
Netgi daugiau nei turi Molė.
Mes pabandėm, bičiuliai.
Kovojom iš visų jėgų. Buvo garbė su jumis dirbti,
bet ištrinsiu visų jūsų numerius. Mole, eime.
Ne. Nikolai, mes nepasiduodam.
Gerai. Bet gal galėtumėt visi bent pasistengti būti truputį įdomesniais?
Ar per daug prašau?
Mudvi su Sofija nusprendėme užverbuoti daugiau milijardierių aukotojų,
kurie tokie pat dosnūs, žemiški ir nenutuokiantys, kokie yra gražūs, kaip aš.
Štai potencialūs partneriai, kurie atėjo man į galvą.
O šūdas!
Vakar vakare išžudžiau būrį tokių savo vaizdo žaidime.
Hovardai, užsikišk.
Čia Ronaldas Merfis. Jis turi krūvą naftos pinigų.
Ir šįryt dar buvo gyvas.
Ar jis turi daug naftos, nes visi jo draugai buvo dinozaurai?
Artūrai, labai juokingai pasakei.
Bandžiau su juo susisiekti, bet kol kas negavau atsakymo.
- Sugedo jo telegrafas? - O Dieve.
Baik. Tu visai kaip Elena.
- Ar ne? - Taip.
Mes taip pat susisiekėme su Danieliu Ly,
Maliku Fajedu ir Fuleriu Čeningu, bet jie man dar neperskambino.
Šiuo metų laiku bus nelengva,
nes jie visi slepiasi nuo Vidaus pajamų tarnybos.
Čia Greisė Fensis.
Mes kartu atostogaudavome.
Bet po skyrybų mūsų ryšys nutrūko.
Ji ir pati išsiskyrė ir gavo 110 mlrd. dol.
110? Pussesere Mole, tu gavai tik 87!
Geriau jau tau ragus būtų įstatęs jos vyras.
Ne. Greisė visai dingo iš akiračio.
Ji neduoda interviu žiniasklaidai. Nieko.
Siūlau tiesiog nuvažiuoti pas ją į namus.
Negalim imti ir užsukti nekviesti...
Sofija, jei turi daugiau nei 10 mlrd. dol.,
teisiškai gali eiti kur tik nori.
Tai visiška netiesa.
Nežinau, buvau dešimtyje olimpinių žaidynių.
Nė karto nepirkau bilieto.
Gerai. Tada pamėginkim.
turime ką nors daryti, nes senasis vampyras ką tik mirė...
Nukritęs nuo riedlentės?
NEPAKANKA LĖŠŲ
AMERIKOS VERTYBINIŲ POPIERIŲ BIRŽA
PASIBAIGĘS TERMINAS PASKUTINIS ĮSPĖJIMAS
- Mums reikia tų pinigų, Mole. - Žinau, kad reikia.
Ar turėčiau ką nors žinoti apie šitą ponią?
Greisė - be galo miela.
Gal kiek irzloka, bet ji tikrai mums padės.
Kas jūs, po velnių?
Greise. Čia aš, Molė Vels.
Kad mane kur! Mole!
Kaip gera tave matyti.
Nežinau, kieno čia akiniai.
Merginos, užeikit. Norit ko nors išgerti?
Gal mums grįžti vėliau?
Ne! Dieve, ne. Mes kaip tik baigiame vėlyvus pusryčius.
Davidai, prisisiojai ant grindų? Ar čia šuns darbas?
Žinai, ką? Nesvarbu. Tiek to.
Čia Sofija Salinas.
Ji - mano fondo direktorė.
Štai, paimkit vieną iš jų.
Noriu užbaigti viską, kas kainuoja daugiau nei 50 000 dol.,
kol Spenceris negrįžo jų susirinkti. Šūdžius.
Būtent dėl to ir atvažiavom.
Man labai gaila dėl to, kas nutiko tau su Spenceriu.
Ne! Ne, man viskas gerai.
Dėl manęs nesuk galvos.
Nereikia. Tai geriausias man nutikęs dalykas.
- Aš jau susitikinėju su kitu. - Tikrai?
Esi girdėjusi apie didžėjų Pandagalvį?
Ne.
Jis labai paslaptingas.
Greise, ar yra kur nors tylesnis kampas, kur galėtume pakalbėti?
Mes mielai aptartume galimą bendradarbiavimą.
Verslą? Su manimi?
Niekas nenori apie tai su manim kalbėti. Gerai. Taip!
Prašau dėmesio, būsiu verslininkė!
Taip, eime iš čia. Eime už namo. Norit nueiti už namo?
- Gerai. - Puiku.
Tik saugokitės šukių.
Ir tablečių.
Davidai. Ar šitos saugios?
Gerai, „AirPods“ veikia. Aš prisijungęs. Girdi mane?
Girdžiu tave.
Kai kas manęs nepažadino atsisveikinimo bučiniu šį rytą.
Atsiprašau, bet tu taip žaviai atrodei su mano Ribos Makentajos marškinėliais.
Ne. Vis dar įjungtas garsiakalbis.
Ausinės neprisijungė. Aš viską girdžiu.
Palauk. Atsiprašau, ką?
Noriu, kad įsijungtum „Bluetooth“.
Atsiprašau. Gerai, ekrano nustatymai...
Čia yra kompasas.
Pravers. Taip ir šitaip. Gerai.
Ar dabar „AirPods“ veikia, pupa?
Iš kur ji gali žinoti? Jai tavo balsas skamba taip pat.
Kenčia ne ji.
Kenčiu aš, nes tu būni seksualus!
Palauk. Atsiprašau. Ką sakei, Hovardai?
Ką gi. Jis dėl kažko supyko.
Tu nieko prieš, jei kurį laiką čia pasislėpsiu?
Negaliu ištverti Ar...
Ruošiesi atrankai. Atsiprašau, sutrukdžiau tavo metamorfozei?
Ne, viskas gerai. Net nežinau, ar noriu šito vaidmens.
Kas čia?
O Dieve. Ruošiesi serialui „Mano gražuolis advokatas“.
Negali šito atsisakyti.
Kodėl ne? Tai net ne amerikietiškas serialas.
Nežinau, kaip jie mane surado. Jis korėjietiškas.
Visų pirma, man nepatinka, kad taip pabrėži „k“ žodyje „korėjietiškas“.
Ir, visų antra, MGA - tarptautinis fenomenas.
Jis laimėjo BAFTA apdovanojimą už montažą.
Nesvarbu, nes aš nekalbu korėjietiškai.
- Nė kiek? - Ne. Buvau įvaikintas
pusės metų amžiaus.
Ką gi. Turiu galvoje, nieko tokio.
Taip, žinai, galėčiau tave pamokyti. Šiek tiek moku korėjietiškai.
- Tikrai? - Taip.
Ir gyvenau korėjiečių kvartale.
Nenorėjau būti nemokša amerikietis.
Arba, kaip jie sako, „mi-guk-nom“.
Gerai, ką gi, puiku.
Turbūt aš visai gerai suvaidinčiau Džeisaną,
seksualų, bet nesuprastą antstolį.
Taip, tikrai. Ką gi, gerai. Prie darbo.
Taigi, „Erdvė visiems“ - labai sėkmingas projektas,
bet mes norime plėstis.
Ir...
Atsiprašau. Ar tai blaško dėmesį?
Spenceris rinko retas beisbolo žaidėjų korteles.
Bet jam jų nebereikia, nes jis kolekcionuoja devyniolikmetes!
- Ir sudie, Tedai Viljamsai. - Taip. Viso, Tedai!
Greise, manau, mūsų modelis veiktų bet kuriame Amerikos didmiestyje.
Taip! Tai nuostabu.
Greise, baigėsi tekila. Reikia nusipirkti daugiau.
Taip. Kiek reikia pinigų?
- 75 000 dolerių. - Ne bėda.
- Tiesiog paimk iš to pinigų kibiro. - Gerai.
Tai didelis projektas, ir mes ieškome investuotojų...
- Mole. - Taip?
Nieko daugiau nesakyk, pasirašau, blemba.
- Tikrai? - Taip, žinoma.
Jūs abi protingos, ryžtingos ir velniškai seksualios.
Kiek jums, gražuolėms pirmūnėms reikia?
Penkių milijardų? Dešimties?
Vienuolika - mano laimingas skaičius, jei norit suapvalint. Ne bėda.
Erika!
Jei važiuosi į parduotuvę, paimk daugiau glajaus.
Spenceris dėl glajaus laužėsi kaip šiknius.
Kaip smagu. Girdėjai, ką ji pasakė? 11 mlrd. dolerių.
Gerai, tai su jos pinigais tikrai galime pradėti plėstis.
- Paskambinsiu... - Sofija, negalim paimti Greisės pinigų.
Kodėl ne?
Tu ją matei. Ji nemąsto logiškai.
Žiūriu į ją ir matau save prieš metus.
Jai reikia draugo, kuris padėtų jai tai išgyventi.
Kaip kai kas padėjo man.
- Kalbu apie tave, Sofija. - Žinau.
Ir pažiūrėk į mus dabar - mes praktiškai seserys.
- Aš taip nepasakyčiau. - Girdėjau daug žmonių taip sakant.
Klausyk, gal tu grįžk į darbą?
Aš liksiu čia, dar truputį su ja pakalbėsiu,
pažiūrėsiu, gal pavyks ją nuraminti.
Gerai, būk atsargi.
Trūksta tik vienerių tinklinio rungtynių, kad ši vieta virstų sekso kultu.
Ką gi, gerai. Tau jau geriau sekasi.
Bet žodyje „ttam“ raidė „T“ nėra dusli.
Labiau tarp „T“ ir „D“.
„Tta“. Pamėgink dar kartą.
Ta.
Gerai, gal truputį atitrauk liežuvį link gomurio.
- Da. - Gerai, dabar jau per toli.
Ar leistum man įkišti pirštus tau į burną?
- Ką? Ne! - Nori šito vaidmens ar ne?
Klausyk, viskas aišku. Aš jo negausiu.
Todėl tiesiog pamiršk tai, gerai?
Yra kitų vaidmenų, dėl kurių galiu varžytis.
Pavyzdžiui, tas vaidmuo „Draugelių“ tęsinyje.
„Jo, Y, aš čia filmuoju „TikTok“.
Kalės, šiąnakt organizuosit orgiją?“
Šitas vaidmuo aiškiai man tinka labiau.
Kaip pasakysi.
Šūdas.
Gal atneštum dar taurę, širdele?
Ačiū, Tera.
- Tera? Kur mano sumautas auskaras? - Greise.
Labas, Mole. Ką čia veiki?
Sugrįžai? Jau kita diena?
Greise, negaliu ramia sąžine paimti tavo pinigų.
Ką? Kodėl ne?
Brangioji, tu ne savam prote,
kad šiuo metu priiminėtum rimtus finansinius sprendimus.
Patikėk manimi.
Praėjus mėnesiui po skyrybų
investavau į Brodvėjaus muzikinę „Adaptacijos“ adaptaciją.
- Taip. Prisimenu. - Todėl žinau, kokį skausmą išgyveni.
Nežinau, kas nutiko.
Ir ką jis išvis daro?
Turiu galvoje, tai mergaitei - 19 metų.
Ar aš kažką ne taip padariau?
Tu nekalta dėl jo vidurio amžiaus krizės ir mažo penio.
- Tai žiauriai gėdinga. - Ne.
Tai jam turėtų būti žiauriai gėda.
Ačiū, kad užsukai, Mole.
Taip.
Galiu sekundėlei atsiprašyti? Aš atsišviežinsiu.
Taip, žinoma. Neskubėk.
Kaip tu?
- Ne. - Jėga.
Jėga.
Gerai. Atsišviežinau.
Klausykit! Man ką tik šovė puikiausia mintis, girdit?
Keliaujame į Reikjaviką!
Taip, eisime į klubus. Čiuožinėsime ant ledo.
Suvalgysime kelis pingvinus. Išsikraustysim iš proto, blemba!
Kas kartu?
Taip? Gerai.
Greise, nemanai, kad prieš tai turėtum numigti?
Gal susilašinti lašinę?
Tu tikra šmaikštuolė. Gerai, eime visi.
Įšoksim į privatų lėktuvą.
Kai ten nuskrisime, nupirksiu visiems po „Tesla“,
ir važiuosime su jomis į sumautą vandenyną!
Žinai, ką? Gal aš keliausiu kartu?
Gal tiesiog pabūsiu šalia, pažiūrėsiu, ar tau nereikia pagalbos.
Užsičiaupk, Mole. Taip! Labai tau ačiū.
Gerai. Nagi, visi. Keliaujame į...
Šūdas! Gerai.
Tiesiog, kad žinotumėt, tai - ne optinė iliuzija.
Pidžėjau!
Nikolai, leisk tau pristatyti Jundžiu.
Gerai?
Tu teisus, jis labai gražus.
Jis tikrai galėtų vaidinti seriale „Mano gražuolis advokatas“.
Atsiprašau, iš kur judu pažįstami?
Jundžiu - padavėja mano mėgstamiausiame korėjiečių restorane.
Jis valgo tiek daug ridikų, kad vadiname jį Ridikų rijiku.
Liaukis. Ne tiek ir daug ridikų.
- Daugybę ridikų. - Labai atsiprašau.
- Ar turiu šito klausytis? - Taip, turi,
nes ji sutiko būti tavo dialogų trenere.
Hovardai, ne. Mes apie tai kalbėjom.
Tu būsi mandagus.
Jundžiu atvažiavo iš korėjiečių kvartalo, aš nemokėjau už jos „Uber.“
Ateisi į konferencijų salę?
Atšaukei biudžeto svarstymą?
Aha.
Gerai. Kodėl?
Neprivalau tau sakyti. Niekam nieko neprivalau sakyti.
Gerai.
Ar dėl to, kad pamatei mudu su Vila besilaižančius?
Artūrai, nenoriu apie tai kalbėti.
Tiesą sakant, jei pasakysi dar žodį, aš tave atleisiu.
- Ką? - Gerai, neatleisiu tavęs.
Aš tik nenoriu su tavim kalbėtis likusią dienos dalį.
Žinai, ką? Tebūnie tai savaitė. Dirbk iš namų.
Duris palikti atidarytas ar uždaryti? Ar palikti praviras?
Praviras!
Tai ne... Gerai, nežinau, kaip tai išspręsti.
Greise.
Širdele, gal geriau timptelėk suknelę į viršų.
Tavo speneliai vis išsprūsta.
Gal mes prisėskim ir išgerkim vandens?
Aš ištroškusi tik šitos fetrinės subinės.
SOFIJA KAIP SEKASI SU GREISE?
NE PER GERIAUSIAI. KAIP DARBE?
IRGI NE PER GERIAUSIAI.
MAČIAU, KAIP ARTŪRAS GLAMŽĖSI SU VILA.
- Žinai, ką išgirdau? - Ne.
Davidas pametė dėl tavęs galvą. Jis nori pasidulkint kabinoje.
- O Dieve. Ne. Jokiu būdu. - Kodėl ne?
Su kuo nors susitikinėji?
Ne.
Visiškai ne.
Tai kas tada negerai?
Liaukis, tu juk dabar laisva.
Štai čia. Nagi. Paimk vieną.
- Nenoriu. - Imk. Aš pasijusiu geriau.
Greise.
- O Dieve. Kas čia? Robitusinas? - Ir „NyQuil“.
Ir „DayQuil“.
Skanu.
Tikrai skanu.
Taip.
O, mamyte.
Jau geriau, bet tu vis tiek dar kalbi labai blogai.
Net negalvok kišti pirštų jam į burną.
Jis dėl to labai nervinasi.
Jo akcentas labai keistas.
Tu ne japonas, ar ne?
Ne. Aš iš Indianos.
O tavo šeima namie niekad nekalbėjo korėjietiškai?
Ne, nekalbėjo.
Turėtum nuvykti į Korėją, kad girdėtum kalbą ir susirastum žmoną.
Išsirink labai nuskurdusią. Ji visada tavęs klausys.
Taip, atsiprašau. Aš keliauju tik ten, kur Leo vežasi savo jaunąsias nuotakas.
Pala minutėlę. Manau, ką tik išgyvenau ryškiausią broliškos bendrystės akimirką.
Gal mes su tavim keliaukim į Korėją.
- Ką? - Tu nesi ten buvęs, aš nesu buvęs.
Ir mes nuskristume pavasarį, kai žydės vyšnios.
Gerai. Kas, po velnių, čia vyksta?
Kodėl nuo perklausos perėjome prie „Tau reiktų keliauti į Korėją?“
Gerai, to nebus. Pokalbio pabaiga.
Visiems reikia tiesiog atsiknisti.
Jundžiu, tu labai miela. Atsiprašau, kad tave sugaišinau,
bet tu čia tik todėl, kad jis nori tave išdulkinti.
- Artūrai... - Palauk. Turiu kai ką pasakyti.
Aš pasidomėjau,
ir tai, ką tu man darai, vadinama „pasileidėlės gėdijimu“.
Aš negėdijau tavęs kaip pasileidėlio.
Gali daryti, ką nori, kai esat vieni, bet aš tiesiog nenoriu to matyti,
nes tai keista.
Bet tai nėra keista. Mudu su Vila - abu pilnamečiai ir suaugę.
Mes net nebuvome biure, to net nepavadinsi prancūzišku bučiniu.
Sofija, mes visi - seksualūs padarai.
Gerai, baik. Mes kolegos, mums reikia ribų.
Tai, kas nutiko, buvo nenatūralu.
Gerai, manau, dabar tu bandai priversti mane suabejoti savo sveiku protu.
Tai tu manim manipuliuoji, nes žinau, kad tai, ką mačiau, buvo žiauriai keista
ir nuolat mane persekios sapnuose.
Gerai, tu išsisukinėji! Apie tai čia irgi rašo!
Velniop vandenį!
- Ir velniop vyrus! - Taip.
Ypač šviesiaplaukius su australėmis merginomis.
Mes turim viena kitą.
Myliu tave. Niekad tavęs nepaliksiu.
Čia mano telefonas.
Prisiskambinai Molei, pupa. Kalbėk su manim.
- Tau viskas gerai? - Geriau nebūna, pupa.
Kas pas tave gero?
Greisė ką tik įkėlė judviejų nuotrauką su derančiais vikingų šalmais.
Tu Islandijoje?
Taip. O kaipgi.
- Tu girta? - Nežinau.
Tu mano mama?
Mole, turėtum padėti Greisei, o ne ją skatinti.
Žinai, gal Greisė neklysta.
Gal klystame mes.
Kokia prasmė būti gerai, kai visąlaik jautiesi taip šūdinai
ir tokia vieniša?
Viso, mama!
Kaip suprasti, tau reikia vykti į Maljorką?
Maniau, kad kartu eisim čiuožinėti.
Čia ir yra visa kelionės į Islandiją esmė.
Tu man čia negūžčiok.
- Ar viskas gerai? - Taip, ne. Viskas gerai.
Jis tik elgiasi kaip šiknius.
Pažiūrėk į mane.
Žiūrėk... Nusiimk galvą ir pažiūrėk man į akis.
Kas tu, po galais?
Jis ne tavo vaikinas?
Ne, mano vaikinas buvo filipinietis.
Nežinau, kas jis, blemba.
Mano vardas Džastinas. Aš - didžėjus Pandagalvis antradieniais.
Ką čia paistai, blemba?
Yra daugiau nei vienas didžėjus Pandagalvis. Jis - simbolis.
Tai kam, po galais, parodžiau papus?
Nori šito? Gerai.
- Žinai, ką? - Ne, Greise.
Turiu aukštus kulnus ir didelius papus!
Hovardai, tikrai nenoriu kalbėtis apie vakar.
Žiūrėk... Ne, aš turiu atsiprašyti.
Suprantu, kad pastačiau tave į labai nepatogią padėtį.
Gerai. Pirmyn.
Tiesiog... Dabar aš suprantu.
Žinau, kad nederėjo siūlyti
kartu atostogauti užsienyje, kol mūsų draugystė tokia šviežia.
Ne. Pykstu ne dėl to.
Turėtume pradėti nuo mažų dalykų. Nuvažiuoti pakrante iki Karmelio,
nueit į vintažines parduotuves, pasimatuot kepures, prajuokint vienas kitą.
Mes to nedarysim.
Klausyk, vakar... visos tos kalbos apie Korėją,
tiesiog tai daug ką sužadino, supranti?
Nes aš nesu ten buvęs.
Dabar sužinau, kad net nemoku dorai kalbėti ta kalba,
ir nesu baltasis, ačiū Dievui, bet ir nesu pakankamai azijietiškas.
Ir tiesiog kartais jaučiuosi taip, lyg nežinočiau, kur mano vieta.
Ir visa tai nešiojaisi savyje?
Taip, bet viskas gerai. Nesuk dėl to galvos. Tai ne tavo bėda.
Ne. Tai mano bėda, ir aš suksiu dėl to galvą, nes mes - geriausi draugai.
Ir jei nori apie tai pasikalbėti, aš čia.
Jei ne, aš vis tiek čia.
Ačiū.
Visada prašom.
Žinai, galėtume visada tiesiog nuvažiuoti į Sedoną.
Ten labai dvasinga ir graži vieta.
Hovardai, kodėl tu man perši gėjiškiausias keliones?
- Tada gal į „Disneilendą“? - Ne.
- Į Palm Springsą. - Gerai, judi
ne į tą pusę, bičiuli.
- Į Majamį? - Jėzau Marija.
Gerai, tai staiga jau ir Majamis gėjiškas?
- Kaip tu? Atėjau kiek galėdamas greičiau. - Ne, palauk. Jis turėtų tuoj pasirodyti.
- Kas turėtų pasirodyt? - Štai jis.
Ne.
O Dieve. Buvai teisi.
Labai atsiprašau, man tai nepatinka. Tai nenatūralu.
Ačiū. Pasimatysime per vakarienę.
Taip.
Labas.
Tu vis dar čia?
Žinoma.
- O Dieve. Vanduo toks skanus. - Taip.
Apgailestauju dėl didžėjaus Pandagalvio.
Man jie nerūpi, jie tik nukreipė dėmesį.
Ką turėčiau daryti dabar? Turiu galvoje, kas čia per gyvenimas?
Klausyk, žinau, kaip visa tai baisu, bet...
Leisk atspėti, viskas bus gerai?
Tikrai ne.
Maždaug prieš valandą išvėmiau kone litrą robitusino.
Todėl man ne viskas gerai.
Bet galiu pasakyti tau, kad gyvenimas nesibaigė.
Mano skyrybos buvo košmariškos, bet po jų atradau savo darbą,
o tada sužinojau apie save tokių dalykų, kurių prieš tai nežinojau.
Pavyzdžiui, kad galiu vadovauti, o ne sekti paskui ką nors.
Ir kad galiu sau kažką sukurti.
Turbūt turiu už tai padėkoti Džonui.
- Rimtai? - Aišku, kad ne.
Dėjau ant to šikniaus.
Ne, klausyk, džiaugiuosi, kad kažką suradai. Tikrai.
- Nežinočiau, net nuo ko pradėti. Aš... - Pradėk nuo mažų dalykų.
Ką nori veikti šiandien?
Jei galėtum nuveikti bet ką.
- Bet ką? - Visiškai. Nėra per kvailų dalykų.
Eik tu šikt! Kaip sunku.
Atsiprašau, nedariau to 20 metų.
- Maniau, bus kaip su dviračiu. - Kodėl žmonės tai daro?
- Nežinau. - Tarsi balansuotum ant dviejų peilių.
O Dieve, kaip nepakenčiamai slidu.
Tikrai nenoriu mirti su šita liemene.
Gerai. Čiuožiu.
- Ne, tu nepasiruošusi. - Ne, aš pasiruošusi.
- Man pavyks! - O Dieve.
Štai ir Hamilt...
- Ne. Tau nepavyko. - Man nepavyko.
Ne. Tu...
Tau nepavyko.
Sugrįžai.
Taip, bet manau, kad ateinančias šešias dienas man reikia pamiegoti.
Kaip Greisė?
Manau, ji atsigaus.
Žinai, šiaip jau ji ką tik skambino, Mole.
Ji nori atiduoti mums visus pinigus.
Kas?
Turbūt gera buvo mintis tau su ja nusigerti.
Tik žinok, kad aš pasakiau išties įkvepiančių dalykų.
Man taip atrodo.
Nežinau, prisimenu šiek tiek miglotai.
Ne. Ne tik tai.
Dabar, paaukojus Greisei, pasklido žinia.
Dar trys milijardieriai jau įsipareigojo paaukoti.
O Dieve!
- Mes tą padarysim. - Mes tą padarysim!
- Labai atsiprašau. Man tave paleisti? - Visas kūnas sumuštas po čiuožinėjimo.
Nepaleisk.
Tai nuostabu.
Atleisk. Labai atsiprašau.
- Ne, nepaleisk. - Gerai.
Geriausios draugės.
Išvertė Sandra Siaurodinė