Bez komentáře.
Ne, nemá komentář k Johnově výpravě a ani ho mít nebude.
To je chyták. Bez komentáře.
Počkat, to mě fakt zvete na rande?
To je tak nevhodné.
Pošlete fotku.
Dobře. S tiskem jsem se vypořádal.
- Vyřízeno. - Díky.
Je mi fuk, jakou zoufalost John zkusí, aby získal pozornost.
Já se nad to povznesu,
protože my jsme na opravdové misi, která pomůže mnoha lidem.
Ranní šampíčko?
Hádej znovu.
Místo pro všechny získalo první hotel.
Jde o krásnou historickou budovu, která pojme přes 600 potřebných.
- Ťukneme si. - Na zdraví!
- Co tu děláte? - Slavíme.
Ne, neslavíme. Čeká nás spousta práce.
Získání hotelu je jen první krok. Už roky tam stojí opuštěný.
Elektřina, instalatérské práce, povolení. Je tam azbestu, že by zabil armádu.
No, na mé základce byl azbest a jsem „v požádku“.
Řeklas „v požádku“?
Tohle musí pryč a začneme pracovat na mém seznamu úkolů.
Takže do práce.
Ty cupcaky byly k mým narozkám.
Jsou významný. Už je mi 30. Doktoři říkali, že se nedožiju 13…
To bude asi dlouhý příběh, Ainsley. Čas vypršel.
Přesně to říkali doktoři, a koukejte na mě.
VE VATĚ
NEDOSTATEK PROSTŘEDKŮ
AMERICKÁ BURZA
POSLEDNÍ UPOMÍNKA
Dobře. Právě teď například…
Tak. Smoothie z kapusty s kyselinou listovou
- na omlazení. - Díky.
Chutná líp než obvykle.
- Co je to za příchuť? - Gin.
No jo, to je ta chuť.
Praštěnou holku zbožňuju.
Můžu něco říct?
Jsi celá Cher Horowitzová.
Panebože. No jo. Pokračuj.
Jen se zamysli. Žiješ v LA.
Máš ten nejlepší styl ze všech.
Jsi na krásné, nesobecké cestě pomoci znevýhodněným a ošklivým.
Panebože. Ty mi rozumíš.
Kdo potřebuje opravdovej vztah? Končívají děsně.
Proto na chlapy kašlu.
Zato romantický komedie mívají dobrej konec.
Zase Sofia.
- Poslala mi PDF. Co to je? - To ti prozradím. Násilí.
Sofia se fakt musí zklidnit.
Musí se jako my naučit po práci odpočívat.
- Má špatnej přístup. - Je otravná.
Co je to PDF?
- Víš, co to značí? - Co?
Neměj prosím dokola furt jen pravdu, Sofie.
No podívejme se.
To pro nás budou báječný prostory. Mají fakt potenciál.
A ta historie. Přímo tady Betty Ford stáhla Lize Minnelli paruku.
Kdy dorazí architekt?
Isaac? Ten vnímá čas po svým.
Ale je ten nejlepší.
Renovoval mi čtyři nemovitosti, dvě letadla.
A domácí nákupák Barbry Streisand.
Molly! Promiň mi to zpoždění.
Cestou jsem uviděl krásnou starou rotundu a musel ji vyfotit.
Tak jo.
Ta rotunda tam bude i pak. Jdete pozdě.
Ano, ale změní se světlo.
- No… - Panebože. To je nádhera.
Je to překrásný.
Omlouvám se za Sofii.
Co už začít?
Pardon. To ne. To je kuchyň Jennifer Aniston.
Ona má v mrazáku lustr?
A visí z jejích svatebních šatů.
Nech toho.
Nenechám. Bohužel, jak jednou začnu,
- nepřestanu. - Půjdeme?
Jo. Už jdeme.
Ano.
Jo.
Co to dělá a proč to tak trvá?
Hledá inspiraci. Nech ho pracovat, Sofie.
Ta úžasná okna ve stylu art deco.
Nejspíš jsou pospojovaná zinkem.
Ale nejlepší je ta hierarchie prostoru.
Ten pocit musíme přenést do všech pokojů.
Všechny pokoje by měly mít vlastní koupelnu a dveře na klíč.
Šlo by to? Co na to „hierarchie prostoru“?
Může to tu být krásné i funkční.
Základní potřeby lidí, které tu ubytujeme, byly dlouho nenaplněné. Upřednostníme…
Takže ti lidé si snad krásu nezaslouží?
Cože?
Ne.
To jsem vůbec neřekla.
Tak hele. Klidně si sem dejte třeba chrliče,
ale myslete i na to nejnutnější.
Chrliče? Ano! To si zapíšu do deníku.
Jistěže máte deník. Určitě kožený.
- Ne. Jsem vegan. - Samozřejmě.
Že vám tak dlouho trvalo to zmínit.
Půjdeme dál?
Ty jo, to jiskření!
Jo. No teda.
To napětí, to hádání. Úplná první scéna z romantický komedie.
Je to vzrušující. Díkybohu, já myslel, že budeme jen mluvit o starý budově.
- To bych nedal. - To ne.
Už jde. Pan A!
Poslyš. Víš, jak teď procházíš tou ubohou krizí středního věku?
„Krize“ bych tomu neříkal. Ale jinak to sedí.
Skvěle. Mám pro tebe báječnou příležitost.
Jsem u zrodu vzrušující nový kryptoměny Kraig Qoin.
Craig s K a anglicky mince, coin, s Q.
Můžu ti sehnat pět mincí za 10 000 doláčů.
Je všechno v pořádku?
Jen potřebuju na přilepšenou.
Bydlet u sestřenky Molly je ostuda.
Míval jsem sen,
že se stanu CEO vlastní společnosti, a teď nemám ani na bydlení.
Jen jsem zoufalej.
No tohle.
Nemůžeš toho nechat? Už tak mi není nejlíp.
Jasně, parťáku. Promiň.
No, možná ti můžu pomoct.
Jsem účetní.
Můžu se podívat na tvoje finance.
Tak tohle se mi naopak zamlouvá.
- Dobře, brácho. - Ne.
- Ne? To ne. - Ne.
- To ne. Jasně.
Ahoj Molly. Co říkáš tomu PDF, co jsem ti poslala?
Ani nechci vědět, co to je.
Chceme mluvit o něčem důležitějším.
- O tom jiskření. - O čem to mluvíte?
- O tobě a Isaacovi? - Co s ním?
- Je úžasný, ne? - Inteligentní, talentovaný, svobodný.
Ale není svobodný tak dlouho, aby si člověk řekl: „Hm, pročpak?“
Aha, už to chápu. Nemám zájem.
Jak můžeš nemít zájem?
- Je to fešák. - Souhlasím.
- Jistě. Je objektivně pohledný. - Vidíš? Já to věděla.
A taky tak trochu domýšlivej blbec.
Ale to ty taky! Jsi potvora. Hodíte se k sobě.
Hele, nechci o tom mluvit. Mám moc práce. Mám schůzku. Už jděte.
Sofie, viděla jsem, že se ti líbí. Bylas celá rozhozená.
Sahala sis na vlasy.
Tak vypadám, když sleduju Stanleyho Tucciho, jak jí cannoli.
Už zmizte.
- Ahoj. - Sofie.
Mířím na střechu hotelu. Kde jsi?
- Přinesla jsem ty nákresy. - Jo, proto volám.
- Já nedorazím. - Cože?
Řeklas, ať všechno zruším a dorazím. Co…
Vypadá to tu jinak. Co se děje?
- Proč je tu nainstalovaný bar? - Bar?
Já nevím. Co si dát drink a uvolnit se?
Panebože. Narafičilas to. Že jo?
Musím končit. Dej si lesk na rty.
- Má ho číšník. - Ne.
- Tohle nechci. - Zdravím. Copak je?
Zavolala mě sem Molly. Prý nějaká architektonická krize.
Nevím, co to je. Nejspíš to neexistuje.
Teď jsem s Molly mluvila. Nedorazí.
Mně udělala totéž.
Ty jo.
Tohle… Je to to, co si myslím…
- Jo. Narafičila to. - Narafičila.
Ale vážně to nebyl můj nápad.
Dobře. Zdůrazňujete to „ne“.
Pardon. Molly zkrátka stále…
Překvapuje podivnými,
ale velmi luxusními nečekanými situacemi?
- Už s ní nějakou dobu pracujete? - To ano.
Skleničku?
No, vy asi musíte do práce.
Já bordeaux zdarma neodmítnu.
Poznáte bordeaux jen od pohledu?
To ta vůně.
A je to napsané na láhvi.
- Já jsem si ne… - Ten… Ne, to…
No, tak jednu skleničku. Budeme to mít za sebou a Molly přestane.
Teda. Tak jo.
- Tomu říkám plán. - Jo.
- Až po vás. - Jistě.
Takže, každý týden utratíš 96 % svojí výplaty.
Podíváme se, jestli se někde nedá ušetřit.
Potřebuju přísnou ruku. Tak se neostýchej.
Dobře. Když na to kouknu, předplácíš si 16 různých videoher.
To jo. Teď najdi něco, co nepotřebuju.
Platíš párové poradenství, i když jste se s Tanyou rozešli už před několika měsíci.
Prochází si s Jaredem těžkým obdobím.
- Tento rok jdeš na tři koncerty Beyoncé. - V zájmu vlastního zdraví.
Jestli nemůžeš míň utrácet, projdi si svůj majetek.
Žádnej nemám, Arthure.
Nemovitost nevlastním. O to právě jde.
Ne. Spadá tam cokoli. Auto, umění a tak.
Zajdeme se podívat do mýho skladu.
Jo. To zní nadějně.
Snad to tam dopadne líp než tady, protože zatím…
spokojený nejsem.
No teda.
- Páni. - Copak?
To se Molly musí nechat, ta myslí fakt na všechno.
To je moje oblíbená písnička. Toni Braxton. Bože.
Ze které části New Yorku jsi?
- Proč myslíš, že jsem z New Yorku? - Já sám mám přízvuk. Prozradila ses.
Ale já z New Yorku nejsem. Jsem z lepšího místa.
- Ano? Odkud? - Z Newarku v New Jersey.
Z Newarku? A ten je lepší než New York? Newark?
To si piš. Naše město vede. Je tam muzeum umění.
- Rutgersova univerzita. - Jo.
A narodili se tam Whitney Houston a Jason Alexander.
Je to jasné. Kam se hrabe New York?
Umíš Newark fakt vychválit.
To se ještě nikomu nepovedlo.
Jo.
- Odkud jsi ty? - Z Wembley.
To je takový anglický Newark.
- Dobře. Co je ve Wembley? - Co je ve Wembley?
Máme tam výborný speciality.
Burger King. KFC. Taky Taco Bell.
Můžu být upřímná? Já řetězce miluju.
Můžu i já?
Všechny budovy, co jsem navrhl, byly inspirovány TGI Fridays ve Wembley.
To je fakt děsně…
Ještě skleničku?
Jestli si dáš ty, tak já taky.
Jistě.
- To stačí. - Ano.
Děkuju.
Sofia si dává kafe.
Někdo nám tu ponocoval.
Cože? Ne. Šla jsem do postele v devět.
Ale nespala jsi, co? Protože Isaac byl…
Ale ne. Přestaň. Dost.
Tak zaprvé, Molly, tohle už nedělej. Překvapení nesnáším.
- Jo. Stále se poznáváme. - Ale bavila jsem se dobře.
Mělas pravdu. Isaac je fajn chlap. Taky je zábavný. Za…
Zadek má pěknej. Dál.
- Zatím nic nebude. - Co tím chceš říct?
Byla to romantika jako v Bachelorette.
Isaac nepožádal o moje číslo ani nic nenaznačil. Asi nemá zájem.
Ale no tak. Jestli se ti líbí, někam ho pozvi.
- To ne. To jsem nikdy nemusela. - Cože? Tys nikoho nikam nepozvala?
Rozhodně ne. Koukněte na mě.
Ty lícní kosti, okouzlující úsměv, nohy, vlasy.
Však víte. Vždycky pozval někdo mě.
To chápu.
Podívej se na nás tady v kuchyňce.
Jsme nádherní.
Na chvilku se zastavme a uvědomme si to.
Naše osobnosti jsou krásný, ale náš vzhled je překrásnej.
Amen.
Tohle je vlastně sexuální obtěžování.
Ale poslouchá se to dobře.
I my, krásní lidé, musíme být někdy iniciativní.
Napiš mu.
- Je to fakt hračka. - Ne.
Prosím. Dám ti jeho číslo.
Víte co? O tomhle se v práci nemluví.
Omluvte mě.
- Máš krásný rty. - Ty máš krásný rty.
Co je to za krámy?
To neřeš. Tohle nepřipadá do úvahy.
Jsou to wrestlingový suvenýry, co sbírám od dětství.
To je super.
Ne. Jestli si chceš sáhnout, půjčím ti rukavičky.
Howarde.
Tohle může mít slušnou hodnotu.
S tím ani nezačínej.
Tohle mám nejradši na světě.
Taky ti neříkám, ať prodáš dceru. A tohle mám dýl než ty ji.
Je to těžký, ale když potřebuješ kapitál,
musíš něco obětovat.
Fajn.
Jsem dospělej, udělám to.
Ale na moje Macho Man Funko Pops nesahej.
Jasně. Nesahat na Macho Man „Funghi Top“.
Macho Man Funko Pops!
Macho Man „Funghi Top“.
Asi říkáme totéž.
AHOJ ISAACU, TADY SOFIA.
Dobré ráno. Rovnou začněme.
Takže. První téma. Napsalas večer Isaacovi?
- Už ani nevím. - Ty nevíš?
Poslala jsem mu pár zpráv. Neodpověděl. No co? O nic nejde. Musíme dokončit…
Řeklas „pár zpráv“?
Jo, pár zpráv. Nebo hrstku.
- Možná několik. - Ale ne. Ne.
Ukaž mi telefon. Posoudím škody.
- Dám to na monitor. - Ne. Radši…
No nazdar. Ne.
Zelená. Samá zelená. Cos to provedla?
„Píšu Isaacovi, že ano?
Mám tvoje číslo od Molly. Molly Wellsové.
Z práce. Dostáváš ty zprávy?“
- A jéje. - Je mi blbě.
„Znáš Macklemora?
Není špatný. Mimochodem, kolik ti je?“
Mávající ruka? „Čtvrtek je hurá den!“
Ilustrace tebe s ofinou,
jak se plazíš před kalendářem s nápisem: „Už je pátek?“
Asi to chápeme.
„Bože, koukám na Frasier. Ten pes je vtipný.“
Musíš zmizet.
- Utéct ze země. - Má pravdu.
Vy jste mě do toho namočili. Já říkala, že ho nezajímám.
Musíš ho najít a promluvit si s ním.
- Ne. Nechme to být. Konec. - Ne!
Není konec!
To nechci. Jste dobrý lidi.
Milý lidi.
Byl by z vás hezkej pár. A pravá láska existuje, jasný?
Tak dobře.
Pravá láska existuje!
Pardon.
- Napíšu Goranovi. - Kdo je Goran?
Moje ochranka.
Najde kohokoli na světě.
Neboj se. Sloužil ve slovinský armádě.
Bojím se. To je zásah do soukromí.
- Proč by… - Tohle ne.
Jak dlouho to bude trvat? Musíme pokra…
- Je v Marty’s. V centru. - Kde? On je v baru?
On oslavuje, když jsem mu poslala 40 zpráv?
To ne! Tohle mu neprojde.
Já toho blbce najdu.
Ainsley, je to na tobě. Povedeš poradu.
Ty jo. Tak dobře.
Trochu se uvolníme.
Kdybyste byli nádobí…
Já bych byla metla.
Jo!
Musím říct, že tohle fakt žeru.
Ty kostýmy, ti lidé. Je to nekončící zábava.
Arthure, pěkně sršíš energií, ale buď na ty imitace opasků opatrnej.
Panebože! Truck Harrison! Vycouvej, to je Truck!
Jo! Nazdar.
Pojď ke mně. No teda. Zbožňuju tě!
Fandím ti. Jako malej jsem viděl všechny tvý zápasy.
V roce 2004 jsem byl v San Pedru ve Fisherman’s Hall.
Jak nemohli vyhnat toho jestřába.
S kým dneska zápasíš? Koho Truck sejme?
Už pár let nezápasím.
Cože? Ale lidi tě milujou.
Máš jednu z nejlepších postav, co jsem kdy viděl.
Díky, kámo. Ale pořadatelé tvrdí,
že už jsem moc starej. Nechtějí se koukat na staříky.
- To zní jako má dcera s kamarády. - Arthure!
Nedělej mi před mým hrdinou ostudu.
Čau Trucku. Pojď psát autogramy. Ano?
Hele, těšilo mě.
- I mě, Trucku. - Musím zpátky.
Pro koho to bude?
Budeš dělat, že jsi v reklamě na pivo?
Poslouchejte.
Je skvělý, že jsme se tu tak sešli.
Dnes by měl Danny 35. narozeniny.
Před pěti lety jsme ztratili jednoho z nejlepších lidí, co jsem kdy znal.
Ale to neznamená, že nemůžeme oslavovat
jednoho z nejbáječnějších chlápků, co jsem kdy potkal. On…
On zůstává v mým srdci jako brácha.
SEJMI HO
Krása, co?
Nerozbalený Bret Hart od Hasbra z roku 1992.
Dobře. Asi si ho vezmu.
S tímhle přístupem ne. Mazej pryč.
Howarde, no tak. Musíš začít prodávat.
Fajn.
Nemůžu uvěřit, že dnes Trucka neuvidím zápasit.
Je to kalifornská legenda.
Očividně má spoustu fandů.
Chlapi jako já by za jeho zápas zacálovali.
Hodiny jsem na Redditu mluvil s kámošema o dávných hvězdách, jako je on.
Excalibur, B-Boy, Ricky Reyes, Human Tornado.
Nechat je takhle na vedlejší koleji
je plýtvání talentem.
Ti pořadatelé jsou hlupáci. Nechávají si ujít takovej balík.
Dobrý den. Nechcete si koupit něco z tajné komnaty mého srdce?
VŠECHNO NEJLEPŠÍ
Nemůžu projíždět tou ulicí v Pasadeně a nemyslet na Dannyho.
A na tu fialovou bundu.
Víte, o které mluvím.
Fakt mi chybíš, kámo.
Já bych asi neměla…
Ne, prosím. Danny by chtěl, aby promluvili všichni.
- Že jo? - No tak. Jo.
Jistě.
Dobrý večer.
Co bych tak ještě mohla dodat?
Ten příběh s bundou…
Parádní. S tím já souhlasím. To byly doby.
Nejvíc mi na něm chybí…
zkrátka všechno.
Tak celkově.
- Ta doba v Pasadeně. - Jo.
Ty jo. Fakt parádní příběhy. Od vás všech.
Danny by nechtěl, abychom to tu jen prokecali.
- Že? Takže zábava… - Jo.
Zábava pro Dannyho!
Jo.
Hele. Omlouvám se, že jsem se objevila na téhle vzpomínkové akci.
To je vtip? Danny by byl nadšenej.
Ať to bylo cokoli…
To, cos udělala.
To by se mu líbilo nejvíc.
Ráda jsem uctila jeho památku.
Poslyš. V pohodě, ale proč jsi tady?
Chtěla jsem si promluvit o těch zprávách, co jsem ti včera poslala.
O zprávách?
Asi na pracovní telefon.
Je všechno dobrý?
Ne. V pořádku. Žádný problém.
Ale ten pracovní telefon zahoď a pořiď si nový.
Co kdybys mi ho dal? Zbavím se ho já.
To neudělám.
Tak dobře. Tohle je hloupé.
Poslala jsem ti pár zpráv.
Víc než pár. Já myslela, že jsme si rozuměli,
a zarazilo mě, žes mi neodepsal.
Já se bavil. Já… Fakt báječ… Chtěl jsem ti napsat.
Ale myslel jsem, že chceš jen profesionální vztah. Tak… To nevadí.
Počkat. Respektoval jsi moje hranice?
Ty jo. Odkud že to jsi?
Vždyť jsem to říkal. Z anglickýho Newarku.
Jasně.
Hele, lidi. Co Dannymu zazpívat?
- Bude karaoke? - Jo. Danny karaoke miloval.
Tak… Zůstaneš ještě?
Postavím si je do sklepa, aby mě sledovali.
Ano.
Víte co? Beru je všechny.
Chcete je všechny? Úplně všechny?
Jo.
- Tak jo. - Díky.
Howarde, přestaň. Počkej. Neprodávej tu sbírku.
- Tys ji chtěl prodat. - Já vím. Byla to chyba.
Neprodávej ji.
Víc slyšet nepotřebuju.
Nic se prodávat nebude. Padej pryč, ty úchyle. Hrůza.
Howarde, dám ti trochu peněz.
Ale ne. To ne. Almužnu já nechci.
Ne. Není to almužna, ale investice. Do tvojí nové firmy.
O čem to mluvíš?
Založ wrestlingovou ligu pro Trucka Harrisona i ty ostatní.
Ať zase vystupují.
Tak jo. Mám založit celou ligu?
Chceš být podnikatel? Tohle je tvoje šance.
Hodíš se na to dokonale.
Znáš to jako svoje boty.
Jsi tomu oddaný. Ty to dokážeš.
No…
- Asi by to šlo. - Jo.
Stačí pronajmout halu válečných veteránů a dát lidem vědět na fórech.
- Jo. - Můžu vymyslet dějový linie.
Dějové linie?
Dobře. Musíme toho hodně probrat, ale bude to trošku risk.
Myslíš, že to zvládnu?
Poslyš. Součástí mojí smutné cesty středním věkem
je naučit se důvěřovat svému instinktu.
A ten říká, ať na tebe vsadím.
To je fakt milý.
V tom případě rád přivítám tebe
- i s instinktem ve vedení. - Jo.
- Hlasovat ale nebudeš. - Ne. Jasně.
Teď mi to tu pomoz sbalit.
Musíme to odklidit, než zase dorazí ti perverzáci.
Obejmu tě. Jo.
Takhle jsi objal Trucka, tak musíš i mě.
Nechci zavřít další dveře.
Už nechci cítit bolest.
Zůstaň v mém náručí,
- pokud si troufneš. - Jo!
Musím si tě tam představovat?
Neopouštěj mě.
Ne.
Nemám nic,
když nemám tebe.
Whitney Houston, královna Newarku. Prosím.
Vidíš mi
přímo až do srdce.
Boříš moje zdi
silou své lásky.
Neprožila jsem
žádnou lásku jako s tebou.
Sofia úspěšně pozvala Isaaca na rande.
Jo! Zvládli jsme to. Jde nám to.
No, hlavně tobě.
Pomáháš lidem, pomáháš přátelům. Výborně, Cher.
- Díky. Mám z toho dobrej pocit. - Správně. Víš ty co?
Na oslavu udělám další smoothie s ginem.
- Jo! - Není?
Ne.
Takže tobě na mně záleží?
Joshi.
Překlad titulků: Veronika Ageiwa