Fak. Fak.
Drek. O bog.
Prav. Sranje. Ne.
Mater, no.
Sranje.
OČE
Ne.
Mami, a lahko rečeš očiju...
Poklicali ste številko, ki ni dosegljiva ali ni več v uporabi.
Preverite številko in pokličite znova.
Halo?
Kje ste dobili to številko?
Rekli so, naj vas pokličem, če bom kdaj rabila pomoč.
Še enkrat: Kje ste dobili številko?
Rekel je, da boste to vprašali, in naročil, naj vam ne povem.
To ni preveč logično, a?
Kako naj vem, ali vam lahko zaupam,
če ne poveste, kdo vam je dal številko?
Rekel je, da ste edini v mestu, ki lahko naredi to, kar delate.
Rekel je: "Tip je strokovnjak, profesionalec."
Dodal je, da nikoli ne vemo, kaj bo,
zato bom mogoče nekega dne rabila tega človeka.
In da ste ta človek vi.
Kje ste?
Kaj se je zgodilo?
Prav. In ste prepričani?
Prav.
To, kar vas bom prosil, bo težko, ampak boste zmogli.
V sobi vklopite luč "ne moti".
Ničesar ne storite, dokler ne pridem. Razumete?
Dobro. Ne hodite iz sobe in ne kličite nikogar.
Ničesar se ne dotikajte, ne odpirajte nikomur.
Ne natočite si pijače, da bi se pomirili.
Razumete? Ponovite.
Krasno, odlično vam gre. Ja, prišel bom čim prej.
Kako boste vedeli, da sem jaz? Takole...
Vse bo v redu. Vsak hip bom tam.
Vstopite.
- Ste s kom govorili? Koga klicali? - Ne.
Ste bili v stiku s komerkoli?
Ne. Tam sem sedela, kot ste rekli.
Dobro. Zdaj si lahko natočite kozarček.
Ja. Karkoli?
- Naj bo čim močnejše. - Prav. Boste vi tudi?
Ne, hvala.
- Ali kdo ve, da ste tu? - Ne bi rekla.
- Ne bi rekli? - Ne. Nihče ne ve, da sem tu.
Pa soba? Vas je kdo prepoznal, ko ste se prijavili?
Ne, vedno uporabim lažno ime.
Hočem reči, vedno ko grem v hotel, ne ko...
Razumem. V redu je.
Sobo sem vzela, takoj ko sem spoznala...
Rekla sem, naj počaka pri dvigalu, da ne bi kdo... Tega ne počnem.
- Tega sicer ne počnem. - V redu je. Poglejte na uro.
Bi lahko koga skrbelo, ker se niste oglasili?
- Ne vem. - Pomislite.
Ne. Po navadi počnem, kar se mi zazdi.
Dobro. Razumem.
- Lahko vse to odpravite? - Zato ste me poklicali.
Skakal je po postelji.
In padel na steklo.
To je konec.
Konec vsega, kar sem ustvarila.
Bili smo tik pred nečim zelo pomembnim.
Nimava časa za to. Sploh nimava časa.
Nisem kriva, nič nisem naredila.
To ni pomembno. Vseeno je, prav?
Ne, poslušajte me.
Morate vedeti, da nisem nič naredila.
- Kje bi bili, če ne bi bili tu? - Kako to mislite?
Če ne bi bili v apartmaju za 10.000 dolarjev na noč,
z mrtvim prostitutom v luži krvi in razbitega stekla,
- kje bi sicer bili? - Ni bil prostitut.
Doma. Najbrž bi delala ali s hčerko gledala teve.
Dobro. Hočem, da ste zdaj tam.
Prav.
Doma ste. Sedite na kavču. Kako je ime hčerki?
Dve hčeri imam.
- Julia. Z njo bi... - Prav. Z Julio gledata teve.
Prav.
Poskrbel bom, da vas nič ne bo povezalo s tem. Naj se zgodi karkoli.
- Hvala. - To je moja služba.
Ko so mi dali vašo številko, sem mislila, da je hec.
Nisem vedela, da taki obstajajo.
Saj ne. Tega ne zna nihče drug.
Kaj je to?
- Recite "kdo je". - Kaj?
- Recite "kdo je". - Kdo je?
- Glasneje. - Kdo je?
Ne potrebujem strežbe, hvala.
Želite kaj?
Ne bi rekel.
Kdo ste?
Nekdo, ki bo rešil vašo težavo. Kdo je to?
Poklicala sem ga.
Kdo je poklical tebe?
Jebenti.
Kaj se dogaja?
Ja.
Razumem.
Vem. Čudno je. Prav.
Kaj?
Halo? S kom govorim?
Prav.
Prav. Ja.
Popolnoma razumem in ne dvomim,
da se bova dogovorili tako, da bo obema prav.
Mislim, da se v teh okoliščinah ne morete pogajati.
Pošteno, tu vam dam prav.
- Kaj predlagate? - Nezakonita kamera?
Skrito kamero imate. To ni zakonito.
To je v državi New York kaznivo dejanje.
Lahko greste. Vaših uslug več ne rabimo.
Daj no. Kaj je zdaj to?
Ne vem, o čem govorite.
Kaj?
Saj ste preverili, ali...
Prav, vklopila sem zvočnik.
Sta gospoda tam? Me slišite?
- Ja, tu sta. - Krasno.
Očitno imamo težavo. Čas je bistven,
zato ne bom leporečila. Sem Pamela Dowd-Herdry.
To je moj hotel. Zelo nov je.
In zelo drag. V mojem interesu je,
da ga ljudje ne bojo vlačili po zobeh.
Vem, kakšna stigma lahko doleti stavbo,
in nočem imeti hotela, v katerem bi okrajno tožilko,
ki jo občudujem in katere delo podpiram,
- našli z mrtvim prostitutom. - Ni bil...
Zato sem poklicala znanca zaupnega prijatelja, da to uredi.
Strokovnjak je. Najboljši.
Ni človeka, ki bi znal urediti takšne stvari.
Hvala, Pam.
Seveda gre tudi za interese moje gostje.
Ta želi, da so ti interesi zaščiteni.
Zato vztraja, da njen človek ostane
in poskrbi, da ta težavica izgine.
Ker se ne moreva zediniti, kateri od vaju je primernejši za nalogo,
sva sklenili, da je edina rešitev, da sodelujeta
in skupaj počistita to kurčevo sranje.
Halo?
Ne.
Pam, lahko govoriva?
- Prosim, čakajte. - Ne.
- Čakajte. - Hecaš se, ne?
- Ne morete kar iti. - Tako ne delam.
- Mu lahko zaupam? Ne... - ...poznam ga.
Mogoče. Mogoče pa je navaden bedak.
Lahko zaupate meni? Ne poznate me.
Zaupam moškemu, ki mi je dal vašo številko.
- Previdno. - Ker ima to, kar reče, težo.
Ne razumem, kaj ima to z mano.
Trkate na mojo čast? Tako ne gre.
Tako ne delam.
Rekel je, da če prevzamete delo, je to obljuba.
Po obljubi pa merimo moža.
Ne pri tem.
Tudi vi ste na posnetku.
Pozabite name.
Če ne opravite dela, vas ima na posnetku.
Pam...
Vem, da me vidiš.
Prav.
Hvala enako.
Prav. Kaj zdaj?
- Vedeti moram... - Najprej moram vedeti...
Povejte vse, kar ste počeli nocoj.
Kje naj začnem?
Ko se je normalen večer sprevrgel v to. Sedite.
Prav.
Po končanem dogodku v bližini
sem prišla na pijačo v bar, ker mi je všeč.
Komaj sem vstopila
in šla proti stranišču, me je ta fant ogovoril.
Bil je duhovit, očarljiv in iz drugega sveta.
In sem kar rekla: "Bi sobo?"
Malo za šalo, malo zares.
Odgovoril je: "Seveda."
- Ga še niste videli? - Ne.
- Vaju nihče ni videl skupaj? - Ne.
- Potem sta šla gor. - Zakaj morate vedeti vse to?
Vedeti moram vse, da to lahko izgine.
- Morava. - Kaj?
Midva morava vedeti.
- Torej sta šla gor. - Pila sva in se mečkala.
Kdaj ste najeli sobo?
- Preden sem šla gor. - Preden je šla gor.
Preden ste spoznali fanta ali po tem?
Po tem in preden sem šla gor.
Hvala. Nisem vedel. Nadaljujta.
Pila sta in se mečkala.
- Sta govorila o denarju? - Ni prostitut.
Ne. To sem že... O bog.
To je že dovolj nerodno in ponižujoče.
Ne vem, zakaj moram odgovarjati dvakrat.
Ni treba.
- Mogoče tu in tam. - Jezus, a lahko...
Jezus. A vem, o čem sta govorila?
Ne. Rad bi bil na tekočem.
Tega dobrih 20 let starega neprostituta ste peljali v sobo,
kjer sta popivala in se mečkala.
Ko je prišel iz stranišča, je začel skakati po postelji
in s hrbtom padel na kurčevi voziček s pijačo.
Bi lahko koga skrbelo, da se mu niste oglasili?
Umili se boste, vzeli svoje stvari in odšli.
Čisto krvava sem.
Šli boste domov k družini in se vedli, kot da se ni nič zgodilo.
Kaj?
Ste mogoče...
Boste poklicali, kako naj vam...
Ne skrbite za to. Tudi za to bo čas.
Kaj bo z njim?
S kom?
Aha.
V redu je.
Živjo, ljubica. Si jedla? Na poti domov grem lahko po hrano.
Kaj delaš?
Zaupal sem ti in te hotel pustiti čistiti brez nadzora.
Brez nadzora? Kakšna čast!
Mislim, da ne razumeš, za kaj gre.
- Res? - Ja.
Rad bi opravil delo in šel.
Zato pravim, da ne razumeš.
Pa mi razloži.
Tvoje delo je, da tega sranja ne morejo povezati s tvojo stranko.
Zato moraš poskrbeti, da tisto sranje popolnoma izgine.
Kot da se ni zgodilo. Težko.
- Mogoče zate. - To ni važno.
Ker je moje delo poskrbeti, da opraviš svoje delo.
Da tistega sranja ne morejo povezati s hotelom.
Manj težko.
Zato boš samo sedel tu in srkal kolo?
V bistvu bom
nadzoroval.
Jebi se.
Ničesar se ne dotikaj.
Krvav pulover boš imel.
Ne bom.
Hvala.
Znebi se trupla, opravi delo, nadzoruj.
Drek.
Rekel sem, da se ničesar ne dotikaj.
Drek.
To bo še dolga noč.
Čakaj, ne razumem.
Zakaj se ne moreta znebiti tudi mamil?
- Ko bo policija našla mrtvega... - Ne hodi se naokoli s toliko...
- ...začela poizvedovati. - ...robe, razen če je ukradena.
Lastnik robe jo bo iskal. Po mojih izkušnjah
si ne želiš, da ti taki potrkajo na vrata.
Pojma nimam, kaj sta rekla.
Lastnik robe se bo gotovo spraševal, kje je končala.
Nočem, da ta človek pride sem, gotovo pa nočem
robe vreči v reko ali je predati policiji.
Takole bosta...
Ugotovita, čigava je droga,
in jo vrnita.
- Ne. - Pam, ni tako...
Ni tako preprosto.
- Notri bi bila lahko sledilna naprava. - Se ti ne zdi, da bi že prišli...
Kako bova ugotovila, čigava je?
Najprej truplo, potem mamila.
- Če bi bil na tvojem mestu... - Pa nisi.
- S tem se nočem ukvarjati vso noč. - Ne bo treba.
Prav.
Zdaj boš pa pomagal, a? Jebi se.
Bi rad pomagal? Naroči šefinji, naj izprazni garažo.
- Da bova truplo odnesla dol. - Saj se zafrkavaš.
Nadzorne posnetke boste tako ali tako uničili.
Razumem.
- Kaj? - Nič.
- Če ne bi bil tu, bi te dobili. - Rad bi prihranil čas.
V redu je, ni treba razlagati. Če ne zmoreš, ti bom pomagal.
- Zmorem. - Res?
- Ja, res. - Pa daj.
- Mogoče nočem, da vidiš, kako. - Kakor češ.
Veš, kaj? Ne kliči šefinje.
Jebi ga. Ne rabim tvoje kurčeve pomoči.
Naredil bom po svoje.
Tudi tako gre.
Videti je kot truplo na vozičku.
Nisem še končal.
Glej in se uči.
Ni treba pomagati. Ne rabim tvoje pomoči.
Ampak če boš, bo hitreje.
Uživam v predstavi.
- Hvala. - Ni problem.
- Kreten. - Bebec.
Čakaj.
- Kaj? - Garaža ima drug varnostni sistem.
Kreten si.
Zanimalo me je, kako bo starec to naredil. Ne bom te izdal.
Rdeča je.
Kaj?
Pet minut več časa imaš.
Ne rabim pet minut več časa.
Ključek imam.
- Samo ne vmešavaj se. - Stožec na zapornico?
Še ena cehovska skrivnost?
- Zbrišiva posnetke in pojdiva. - Ne.
Čeprav me zanima, kako bi se lotil naslednjega koraka brez mene.
To bom moral opraviti sam.
- Prosim? - Saj bom zbrisal posnetke,
- samo ne smeš gledati. - To počneva skupaj.
Naročili so mi, da ne smeš gledati.
- Kdo? Tvoja šefinja? - Noče, da greš tja.
Po razkošnem novem hotelu imate kamere. Kaj se greste?
- Ne greš z mano. - Zakaj ne?
Kaj skrivaš? Kdo sploh si?
Kdo sem? Jebi se. Kdo si ti?
Star smetar? Star čistilec? Ne spustim te tja.
Zelo nadut si za hotelskega policaja oziroma filmarčka.
- Hočem videti, da me boš zbrisal. - Koga briga zate!
- Kako naj vem, da ni past? - Prosim te!
Kako naj bo past?
Mogoče je šefinja nalašč pripeljala mulca.
- Nadaljuj. - Mogoče ga je pripeljala zaradi mamil.
Ali mu je dala mamila in obema nastavila past.
Zabavata se, pijeta, se smejita in podobno.
Hoče, da se predozira, in vse posname.
- Ja? - Potem se zmeni z mojo šefinjo,
da pospravi vse, kot da ni bilo nič. Posnetek pa spravi.
Zakaj?
- Za izsiljevanje, bebec. - Kakšno izsiljevanje, butelj?
- Ti mi povej. - Ni logično.
- Preveč filmov gledaš. - Pezde.
- Drek. - Fak.
Sta v redu?
Vse kul.
Ni logično. Ni dihal.
- Mu nisi otipal utripa? - Jebi se. Ni ga imel.
- Pa vseeno... - Ti nisi otipal utripa, niti vprašal.
- To je prva stvar. - Ni imel utripa.
- Pa vseeno. - Nisi vprašal,
- ali je mrtev. - Nisem mislil, da moram.
- Misliš, da nisem otipal utripa? - Mislim, da si pozabil.
Navaden pocar si.
Zagledaš tipa na tleh in nekoga ob njem, pa ne vprašaš za utrip?
Ne vprašaš, ali je mrtev? Te stvari preveriš sam.
- Hvala, sensei. - Ja.
Mogoče so kriva mamila.
Kakšne bedarije kvasiš. Ne gre tako.
- No, ni mrtev. - Očitno res ni.
- Priznaj, da nisi preveril. - Zapri, premišljujem.
Čarobna droga je,
- ki upočasni utrip. - Zapri že gobec. Saj je vseeno.
Zdaj je drugače.
Čakaj, to je super.
Pomisli. Gotovo ve.
Pohiteti morava.
Ni gotovo.
Vem, ampak iti morava, preden se mu možgani zmehčajo.
Najbrž so se mu že zmehčali.
Nočem hoditi od vrat do vrat kot Jehovova priča,
da bi vrnil štiri cegle droge, ki ga je tako sfukala.
- Si to nameraval? - Rad bi nekaj povedal.
Splača se poskusiti.
- Strinjam se. - Potem pa prav. Poznam nekoga.
Jebeš to. Ne.
- Kaj? Dobra naveza je. - Jebeš mazače.
- To bo sranje. - Jebi se. K njemu greva.
Samo z mojo navezo nama bo uspelo.
Moj avto, moja naveza. Jebi se.
Jebeni...
No?
Naveza se ni oglasila. Kam greva?
V Kitajsko četrt.
- Vodil te bom. - Znam priti v Kitajsko četrt.
- Albanci. - Kaj?
Albanci so imeli to reč pred časom.
Ja, vem.
Ogromna pošiljka čistega heroina
je na poti iz Evrope izginila.
Vem. Misliš, da so cegli iz te pošiljke?
- Vrni jim jih. - Ne. Nočem, da me ubijejo.
Albanci te ubijejo, če samo posumijo, da si sunil tisto pošiljko.
Kdor je to naredil, je mulca poslal za vabo.
Da bi zapeljal mojo stranko in jo izsiljeval.
Da bi uničil Albance in očistil ozemlje za prodajo mamil.
Zato so poslali mulca z nahrbtnikom.
Hoteli so, da vzame mamilo in se predozira.
Ne, ne špila.
Nadaljuj, boš že ugotovil.
Tukaj levo.
Najprej moram vprašati.
Prav.
- Ne moreš kar noter s tipom... - Prav.
- Ne, ne nocoj. - Ni to.
Ja, prav gotovo.
Daj no, resno je. Pomoč rabim.
Kakšno pomoč?
No...
Torej... Ja.
Čakaj, dol pridem.
- Kaj bo z mulcem, ko spregovori? - Če spregovori, sem svoje delo opravil.
Ga bo ubil tisti drugi?
- Jamčiš zanj? - Izkazal se je.
Ne bom pa jamčil zanj. Tako daleč ne morem.
Eden tistih tipov je, veš?
Ne vem. Katerih tipov?
Tipov, ki mislijo, da so geniji.
- Da so boga prijeli za jajca. - Ja, take poznam.
Ne bom ga pozdravila, da ga bosta ubila.
Bil je pomemben, uspešen,
hud frajer, pa to že dolgo ni več.
Ampak mu tega še nihče ni povedal. Najbrž živi v garsonjeri,
gleda stare črno-bele filme in medtem zaspi.
Živjo, June.
Živjo.
Nisi se oglasila.
Vem.
Je v prtljažniku res mulc?
- Kako dolgo vidva... - Ni to, kar misliš.
- Rekla si mu, da je edini. - Jih je še?
Če imata res mulca, ki se je predoziral...
- Je bil pred mano? - Ja.
- Ne. Ja? - Ja.
Lahko najprej poskrbimo za mulca, norca?
Bodita previdna.
Če vaju določeni ljudje vidijo skupaj...
Rekla si, da sem edini.
Kaj? Res si!
Sranje.
Prinesita ga noter.
- Pazi na hrbet. - Ja.
Na tri. Si?
Čakaj. Ena, dve, tri. Ne pa ena, dve, tri, zdaj.
- Seveda ne. - Dobro.
Ena, dve, tri.
Vesta, kaj je vzel?
- Ne. - Ne vem.
Gotovo je bila slaba mešanica
nečesa zelo čistega.
Skoraj nima utripa. Veliko bolničarjev bi ga razglasilo za mrtvega.
Res?
- Samo spregovoriti mora. - Praviš, da je vzel čarobno mamilo?
- Koliko... - Zato ima tako počasen utrip.
- Koliko bednikov si si navlekla sem? - Zdaj ni trenutek za to.
- Zakaj se nisi oglasila? - Ven, oba.
Ven!
Si vedel?
Sumil sem.
Ja.
Nikogar nisem videl ali slišal, zato nisem spraševal.
Krasna je, če te to tolaži.
Jasno.
Prva naveza bi mi morala potegniti kroglo iz boka.
Hotel me je uspavati, pa nisem dovolil.
Izvedel sem, da ljudem kar vzame ledvico.
Ti pa so si mislili, da je brazgotina precej velika za navadno kroglo.
Rešila me je.
- Resno? - Ja. Šrapnel 2 cm od hrbtenice.
Dva tedna sem okreval v kleti.
Oktobra?
Mogoče. Kako veš?
Tu sem bil.
Daj no!
Spraševal sem se, zakaj mi ne dovoli v klet.
- Najboljša je. - Ja.
Najbrž sem kar vedel, da nisem edini.
- Kakšno naključje. - A ne?
Da spiva z isto zdravnico iz Kitajske četrti.
Vidva nista...
Ustavita ga!
Zavij desno pri...
- Pelji po... - Vem.
Živjo.
Vrni se!
Nehaj že teči!
Sranje.
Pizda!
Spravi se v avto.
Pizdun.
Kreten, kaj delaš!
Dajmo.
Kdo sta?
Ne!
- Daj no, samo... - Ne!
Ej, butlja!
Ujemita.
Dve veliki vsaki dve uri
in eno majhno vsakih šest ur. Pa veliko vode.
Pa ne spim z njim. Samo zajebava te.
Ja. Samo zajebavam te.
Ne.
- Daj no, saj imaš dom. - Mogoče.
Seveda ga imaš.
Nehaj!
- Veš, kako govoriš? - Kako?
Kot tip, ki ima dom.
Dom imaš. Pojdiva k tebi.
- Ne greva k meni. - Zakaj ne?
V tem je smisel doma.
Tako je.
Prav.
- Kaj, jebenti? - Obleci se.
Dajmo.
Da bodo vsi, ki pridejo h Kristusu, vstopili v njegovo kraljestvo.
Sobo.
- Ljubezensko gnezdo, 1001 noč ali Safari? - Prosim?
Ljubezensko gnezdo, 1001 noč ali Safari?
Prvi dve sta najmanj za tri ure. Safari vam lahko dam po uri.
Ni prostitut.
Sedi.
Kako se bova zmenila?
Ker tega še nisem počel.
Lahko začnem, potem pa...
- Bom vskočil, ko bo čas. - Razen če bi rad ti začel.
Ne, kar ti začni. Nadaljeval bom v tvojem slogu.
Prav.
- Kje... - Torej...
Kje si dobil mamila?
Ne vem, o čem govorita.
Prav.
- Kje si dobil mamila? - Ne vem.
Nič ne vem o mamilih.
- Kje si dobil mamila? - Ne...
Govori, kreten.
Pokaži mu ostalo.
Daj.
Zdaj.
Niso moja.
Lahko govoriva na hodniku?
Kaj se greš?
Trikrat si vprašal enako.
Ni vedel, da imava mamila. Panika ga je zajela.
Ne, ni hotel povedati.
- Kako veš? - Kolikokrat bi ga vprašal? 20-krat?
To je umetnost, če nisi opazil.
To, da ves čas sprašuješ enako?
- Pa pokaži svojo metodo. - Ne bom.
- Ker je nimaš. - Ne.
Ne? Zakaj potem?
Ker jo boš ukradel.
- Tako misliš? - Spet ponavljaš.
Nimaš metode.
Imam in zajema več kot ponavljanje v nedogled.
Pokazal sem ti trik z vozičkom.
- Nisi, videl sem. - Ja, ampak ga boš uporabil.
- Mogoče. - Priznaj, da je kul.
- Prav, zelo kul je. - Ja.
Kaj sledi?
- Se ne bi kar lotila? - Kako to misliš?
Nočem biti tu.
Pogrešaš dom?
Sifilis bom dobil, ko samo stojim tu. Opraviva.
- Res? - Zakaj ne?
- Lotiva se. - Super.
- Kje si dobil kurčeva mamila? - Lagrange.
- Tako ga kličejo. - Lagrange?
- Nadaljuj. - Mamila so bila njegova.
- Serješ. Kako? - Kako to misliš kako?
Kako se nekdo kot ti peča z enim največjih dilerjev v mestu?
Nisem prostitut, prav? Ne gre za to.
- Kako si dobil mamila? - Jebi se, razložiti poskušam! Dovoliš?
Lahko dobim vodo?
- Rekla je, naj veliko pije. - Ja, vem.
Prav, jebi ga.
Hvala.
Ja.
Hvala.
Mater.
O bog.
Prav.
- Zbudil sem se... - Boš res začel z bujenjem?
- Pusti ga, naj pove. - Ja.
Ne bo jasno, če ne povem vsega.
Ne bi bilo jasno, če ne bi povedal, da si se zbudil?
- Ja. Tako sem začel dan. - Tako ga začnemo vsi.
Povedati hoče, da za hip premisli,
kaj je pomembno, drugo pa izpusti.
No...
Premisli.
Ja.
Torej, vstal sem,
vstal sem iz postelje...
Soba je bila razmetana in nisem imel mačka,
ampak počutil sem se... Sranje! Oprosti. Prav. Ja.
- Grem zdoma... - Ne.
Naj pove vse. Drugače ne more.
- Lahko. - Ne moreš.
- Ja, lahko. - Samo hitro, prav?
- Ja. - Kaj se je zgodilo, pizda?
Ja, prav. Torej...
Moj namen ni bil, da služim kot diler.
Na Pace hodim. Rad bi se naučil posla. Na poslovno šolo hodim.
Vsak te bo hotel zajebati s pravnimi zadevami, če se ne spoznaš.
Tja hodi tudi neki tip. Zajeban lajf ima, je pa pameten.
Pravi genij. Ampak danes mu je umrla mama.
Poklicali so ga v šolo. Njegova mama je bila v bolnišnici.
Umrla je, ker ji niso dali pravih zdravil.
Zajebali so. Zato sem se ponudil, da mu pomagam.
Zaupa mi. Druživa se.
V redu tip je, ne zajebava se. Rekel je,
da mu je šef naročil, naj dostavi to.
Ponudil sem se, da grem jaz. Tega sicer ne počnem.
Zato mi je dal robo, jaz pa: "A se zajebavaš?"
Ampak mama mu je umrla, zato sem privolil.
Čakal sem, da mi javijo, kam naj dostavim robo.
Priznam, da sem se počutil kul. Pa tudi bal sem se.
Srce mi je razbijalo.
Zato sem šel v hotelski bar.
Samozavesten,
ker sem bil v pravi nevarnosti. To se je čutilo. Punce so to čutile.
Nenadoma sem bil privlačen.
Pa se zjutraj sploh nisem stuširal.
To sem vama hotel povedati.
Tri seksi punce so začele govoriti z mano.
Privlačen sem bil. Plačale so mi pijačo.
Ko sem šel iz veceja, me je starejša, seksi ženska,
povabila v svojo sobo.
Takoj sem bil za. To je moje življenje. Zakaj ga ne bi živel?
Diegu pa je umrla mama.
To mi je dalo misliti o življenju in kako hitro se lahko konča.
Zabavala sva se in...
Hotel sem videti, kako je. V plastiko je bila zavita čarobnost.
Hotel sem pokusiti.
Samo malo.
Danes sem se prvič počutil kul.
Tega ne bosta razumela. Ker sta superkul tipa.
Zelo previden sem bil.
Ne bi vedela, da sem pokusil, pa sem.
Ampak nisem se počutil kul.
Samo, samo, samo...
Je to vse?
Mislim, da.
- Prav. - Kam jo moraš dostaviti?
- Ne vem. - Kje imaš telefon?
- Skril sem ga. - V hotelu?
- Ne, preden sem odšel. - Zakaj?
Če bi se kaj zgodilo, Denarnico tudi. Zaradi policije.
Kako bi dobil naslov dostave?
Na odzivnik.
- Odzivnik? - Kje pa je?
Nimam ga. Saj nismo v 90-ih.
Kdo ima odzivnik?
- Nihče. - Nihče ga nima?
- Ne. - Kje pa je?
Diego ga je pustil v službi.
- Kje? - Imenuje se Club Ice.
Včasih je bil... Palazzo. Kaj pa vem.
Tam dela kot točaj.
Zakaj ti je Diego zaupal?
Najbrž zato, ker sva prijatelja.
Mislita, da je prepozno?
Zgodaj, pozno. Sprejel si delo, obljubil si.
Opravi ga.
Ja.
A vidita to?
S TRDO ROKO NAD ZLOČIN PONOVNO IZVOLITE MARGARET KRETZER
Kako dolgo delata skupaj?
- Zelo dolgo. - Ne pomnim več.
Res?
Ja, se vidi.
- A tako? - Oja.
Enako sta oblečena.
Enako govorita.
Enaka sta.
Saj bo vse v redu, ko dostavim robo, ne?
Drugi teden imam pomemben izpit. Ne bi ga rad zasral.
Ne skrbi za to.
Takoj bom.
- Neverjeten si. - Ne bom zbežal.
- Potem pa... - Resno. Samo po odzivnik grem.
Obljubim, da ne bom... Kaj?
Je to...
Hrvat.
Zakaj se tako gledata?
- Tisto v Gowanusu si bil ti, ne? - Ne. Zakaj tako misliš?
Zato me ni klical. In ko sem slišal,
- kakšna polomija... - Ni bila polomija.
Torej si bil ti?
- Kaj se dogaja? - Ne vem, kaj je bilo s truplom.
Se spomniš eksplozije v skladišču v Bronxu?
Se hecaš? To si bil ti?
- Ja. - Oktobra je bilo.
- Pri June si okreval. - Ja.
Nocoj me je hotela posvariti.
Rekla je, da če naju določeni ljudje vidijo...
Ne bi šli po odzivnik?
- Ne moremo. - Zakaj ne?
Preiščejo ljudi zaradi mamil? Eden naj z mamili počaka tu.
- Ne pustim ga z mamili. - Enako.
Ne zaupata partnerju?
Kje je?
- Kaj? - Odzivnik.
Pri...
Ne. Ne bom povedal.
- Ne zajebavaj se. Kje je odzivnik? - Povejta, kaj se dogaja.
- Kje je odzivnik? - Povejta.
- Ne moreva. - Zakaj ne?
- Ker ne moreva. - Zakaj?
- Ker nisva... - Partnerja.
Kaj?
Pri našem delu se pričakuje diskretnost.
Nekakšna vzdržnost.
Vsaj tako sem se jaz učil.
Enako.
Ko najameš nekoga, da opravi to, kar počneva,
hočeš, da dela sam.
Brez povezav, brez navzkrižja vdanosti.
Zaupanja vreden si, če ne zaupaš nikomur.
V tisti stavbi je zelo srhljiv,
zelo nasilen tip, za katerega sva oba nekoč delala.
- Če naju vidi skupaj... - Ali samo posumi, da vem, kar ve on...
- In da jaz vem, kar ve on... - Naju bo dal takoj ubiti.
- Ali pa naju bo ubil sam. - Torej sta skrivna partnerja.
- Nisva skrivna partnerja. - Nisva partnerja.
Takole bomo.
Drogo bomo imeli pri sebi. Vsi gremo noter.
Ves čas se imejmo na očeh.
Ti pa vzemi odzivnik.
Molil bom, da naju Dimitri ne vidi skupaj.
Najbolj butast in nevaren načrt.
Res nista partnerja?
- Lestev je zelo hladna. - Kaj?
- Lestev je ledena. - Utihni!
Diegov prijatelj sem. Nekaj je pustil zame.
- Kaj? - Odzivnik.
Diego mi je pustil odzivnik. Zelen je.
- Takoj. - Hvala.
Ne, ne, odzivnik. Tam je.
Lahko...
Kaj delaš za pultom?
- Nič. - Kaj si delal za pultom?
Samo govoril sem z njim.
Prav.
Ne, fanta! Pomirite se!
Kaj se dogaja, Dimitri?
- Kdo je ta kreten? - Kdo si ti?
Fanta, v redu je.
Vsi se pomirite. Dajta mi to.
Pištole so samo za svatbe.
Oprosti, ljubica, prosim. Vse bom uredil.
Vse je v redu.
Prijatelja sta.
Ja. Pridita.
Pridita. Glasbo, prosim.
Prideta na hčerino poroko, nepovabljena, in potegneta pištolo.
- Čestitat sem prišel. - Poznaš tega kretena?
Če verjameta ali ne, podobne storitve ponujata.
Brez zamere, Dimitri, ampak dvomim.
Če te še kdaj vidim, tepec...
Gremo!
Prav, prav.
Pusti ga. Ostani, spij kaj.
- Delo imam. - A tako.
Profesionalec.
Volk samotar.
Oprosti, da sem motil.
Čestitam za hčerino poroko.
Ljubica.
Pridi sem.
Prijatelja...
Vidiš? Sem rekel, da ne bom pobegnil.
Ni še naslova.
Še imamo čas.
Tudi jaz bi rad končal delo.
Pridi.
Lahko zapreš usta, ko žvečiš?
Prav.
Kako sploh začneš delati to?
To, kar počneta vidva.
Kaj pa počneva?
Uredita stvari, ne?
Če je kakšno sranje, če kdo zaserje,
to uredita?
Bolj ali manj.
Hvala.
Škoda, da ne moreta sodelovati.
V tej panogi si najbrž zelo osamljen.
Lulat grem.
Lagrange ima pri Dimitriju vohuna ali pa Diego igra za obe moštvi.
- Še vedno si pri zaroti? - Diegova zgodba o umrli mami je laž.
Mulcu hočejo podtakniti. Zakaj? In kako je Lagrange dobil pošiljko?
Je važno?
- Nisi firbčen? - To ne spremeni dela.
- Torej nisi firbčen. - Dragocen podatek bi bil.
Kako se bova tega lotila? Skupaj ne moreva vedeti vsega.
Eden od naju bo dostavil robo. Mogoče bova ugotovila, kaj se dogaja.
Če bova dobila naslov.
Če bova dobila naslov, bo eden dostavil robo.
Ne.
On jo mora.
Kaj? Ne, ne. Lahko zbeži, spregovori. Preveč nezanesljiv je.
Mora.
Ne razumem.
Včasih se stvari uredijo same od sebe.
Mali bo šel tja in ga bojo počili?
Ker ga ti nočeš ubiti?
Ne počnem nič, česar mi ni treba. Še posebej ne tega.
Ali pa si se usral.
Če mali ne bo prišel domov, ga bojo iskali. Tako ga bojo našli.
Saj razumem. Lahko bi ga pustil živeti.
Recimo, da se motiš.
Mali dostavi robo in odide živ.
- Potem... - Potem.
Veš, zakaj je v strelskem vodu več strelcev?
Vem.
Torej...
- Ne prosim te za pomoč, ne rabim je. - Vem. Ponujam jo.
Da boš lahko rekel, da pešam?
Komu?
Pravim, da razumem.
Vem, kako je, ko moraš to narediti.
Mogoče bi bilo tako...
Bi malo manj...
Ja.
Poznaš?
Je prišlo?
Še dobro. O bog. Mislil sem, da smo mrtvi.
O bog. Hvala. Hvala.
Hvala, hvala.
Kaj zdaj?
Zdaj greš tja.
Vidva ne gresta?
Sprejel si delo, še dokončaj ga.
Ja.
Me bosta počakala?
Prav.
Vrnil se bom.
Mogoče se bo uredilo samo od sebe.
Jebi ga.
- So to... - Albanci.
Pizda!
Fak.
Vozi, vozi!
Nista volkova! Prijatelja sta!
Tri, dve...
So vsi mrtvi?
O bog. Jezus. Kaj, pizda?
Kaj je bilo?
Šel sem proti skladišču in si mislil:
"To je res srhljivo." Rekel sem si, da bom zmogel,
- ker sta mi okrepila samozavest. - O bog. Nehaj. Saj je vseeno.
Fak. Kaj zdaj?
Končaj delo.
Kaj?
Prišel si dostavit mamila. Daj.
Kako? Jih kar dam nekam?
Končaj svojo zgodbo.
Ta tip tukaj je poveljeval drugim.
Ta naj jih ima.
Bežal je. Ni hotel biti tu.
Bolj resnično bo.
Gremo. Nočeš biti tu, ko se naredi dan.
- Me peljeta domov? - S podzemno pojdi.
Prosim.
Vsi gremo s podzemno.
Krvav pulover imaš.
Kurc.
Vseeno mi je bilo.
Kaj bomo rekli mojemu očetu?
Nocoj se ni zgodilo nič čudnega. Če boš trdil drugače,
bova metala kovanec za to, kdo bo ubil tebe
in kdo tvojega fotra.
- Lepo, da smo se spoznali. - Ne poznaš naju.
Ja.
Živjo, tipa bi rada govorila s tabo.
Frank je snemal film Mandžurski kandidat.
Slovi po tem, da prizor posname samo enkrat.
Režiser je rekel: "Super je bilo, dajmo še enega."
Frank pa: "Veš, kaj?
Če je tako dober, razvij dva."
- Brez vsega? - Ja.
Ja.
Pojdi nazaj. Mali, dajmo.
Za kaj gre?
- Greva na zajtrk? - Poznam fin lokal.
- Brighton Beach, nasproti tistega... - Ja, krasen lokal.
Precej dobro si ga ustrahoval.
- Tista ideja s kleščami? - Mogoče ti jo bom sunil.
- Imaš rad bline? - Obožujem jih.
Ja.
Izvolita. Hvala.
- Sledilna naprava. - V drogi.
Lahko bi takoj dojel.
Je Lagrange sploh ukradel mamila ali...
- Zdaj ti je vseeno, kdo jih je sunil? - Ja, če bo mali tiho.
Saj se zavedaš, da bo eden od naju najverjetneje...
- Ja, najbrž. Vse ob svojem času. - Če se ga sploh da ubiti.
Ja. No...
Pezde ima srečo.
Kakšna noč!
Ja.
Prav.
Kaj ti je rekla, da te je prepričala, da delaš z mano?
Da mi drugega ne preostane.
Ja.
Če prevzameš delo, daš besedo, in po njej merimo moža.
- Kdo te je poklical? - Kaj?
- Ko sva se peljala k June. - Kdo pa tebe?
- Tvoja naveza. - Moja naveza?
Naveza, ki je dala Pam tvojo številko.
- Ona ga je klicala. - Zakaj so klicali mene?
Kdo te je...
Tožilka je dobila tvojo številko od... Ne.
Ja.
Isto navezo imava?
Isto navezo imava.
Zakaj se sekira? Samo čiščenje je.
- Saj mu ni. Razen če... - Ve za mamila.
Mrtev mali ne more dostaviti robe, zato pokliče naju.
- Pa se ne oglasiva. - Zato pošlje tretjega.
- Kitajska četrt. - Mali je živ.
Načrt je spet aktualen.
- Šla sva k Dimitriju. - Ki bi naju ubil, ampak...
- Dimitrija je nekdo posvaril. - Telesni stražar ni vedel.
- Albanci mirujejo, ker... - Sledilnik ni vklopljen.
- Past je bila. - Lagrange se hoče znebiti ukradene droge.
- Albanci in Lagrange se pobijejo... - Mesto je čisto.
Poznam tožilko, ki hoče s trdo roko nad zločin.
Čudovita prihodnost.
- Zato so v sobi kamere. - Vedeti je hotel, kdo ve.
Zaradi mulca so začeli streljati.
Umreti bi morala. Ni mislil, da bova poslala mulca.
Hoteli so se naju znebiti.
- Ne bo naju spustil ven živa. - Ne. Nočejo tvegati.
Ne.
Nisi povedal, kako ti je ime.
Če tole preživiva...
Velja.
Si?
Ja.
Držim te.
Fak.
Prevedla Lorena Dobrila