Velns. Velns.
Velns. Ak kungs.
Labi. Bļāviens. Nē.
Dieva dēļ.
Ei.
Velns un elle.
Ak d...
TĒTIS
Nē.
SENATORS ZĪGLERS
DŽŪLIJA PATEIKSI TĒTIM, KA DRĪKSTU AR DAIANU...
ZVANA
Atvainojamies,
esat sazvanījuši numuru, kas atslēgts vai vairs netiek lietots.
Lūdzu, pārbaudiet numuru un mēģiniet vēlreiz.
Hallo.
Kā jūs dabūjāt šo numuru?
Man teica: ja man kādreiz vajag palīdzību, nopietnu palīdzību, lai zvanu jums.
Jautāšu vēlreiz. Kā jūs dabūjāt šo numuru?
Viņš teica, ka tā jautāsiet,
tas vīrietis, kas man to iedeva, un viņš teica, lai nesaku.
Nav pārāk loģiski, ne?
Kā lai zinu, ka varu jums uzticēties,
ja nesakāt man, kas jums iedeva šo numuru?
Viņš teica, ka pilsētā tikai viens cilvēks var izdarīt to, ko darāt jūs.
Viņš teica: "Tas vīrs ir eksperts. Tas vīrs ir profesionālis."
Un viņš teica, ka nākotni nav iespējams pareģot
un ka varbūt kādudien man to vīru savajadzēsies.
Un tas vīrs esat jūs.
Kur jūs atrodaties?
Un kas atgadījies?
Labi. Un jūs esat pārliecināta?
Nu labi.
Tas, ko lūgšu jūs izdarīt, būs grūti, bet jūs to spējat, labi?
Ieslēdziet numuriņam "netraucēt" gaismu
un līdz manai atbraukšanai nedariet pilnīgi neko. Sapratāt?
Labi. No numuriņa laukā neejiet. Nevienam nezvaniet.
Neko neaiztieciet. Neveriet vaļā durvis.
Nelejiet sev alkoholu nervu nomierināšanai.
Jūs saprotat? Atkārtojiet to.
Labi. Lieliski. Jums lieliski izdodas. Jā, būšu pēc iespējas drīz.
Kā jūs zināsiet, ka tas esmu es? Tā jūs zināsiet, ka tas esmu es.
Viss būs labi. Nespēsiet atjēgties, kad jau būšu klāt.
Nāciet iekšā.
- Runājāt ar kādu? - Nē.
- Zvanījāt? - Nē. Nevienam.
Īsziņa? Jebkāda komunikācija?
Nē. Nekā. Sēdēju, tieši tā, kā jūs likāt.
Tā. Labi. Tagad varat ieliet sev to alkoholu.
Jā. Jebkādu?
Vislabāk droši vien stipro.
Labi. Jūs gribat kaut ko?
Paldies, nē.
- Kāds zina, ka esat te? - Nedomāju, nē.
- Jūs nedomājat? - Nē. Neviens nezina, ka esmu te.
Kā ar numuriņu?
Vai kāds jūs atpazina, kad reģistrējāties?
Nē. Izmantoju citu vārdu. Daru tā vienmēr.
Proti, vienmēr, kad ņemu numuru viesnīcā. Nevis tad, kad es...
Es saprotu. Tas ir labi.
Paņēmu numuriņu uzreiz pēc tam, kad satiku...
Es liku viņam gaidīt pie lifta, lai neviens...
Tas man ir kas svešs.
Es tā nedaru.
Labi, klau. Paskatieties pulkstenī.
Vai kāds varētu satraukties, ka neesat vēl devusi ziņu?
- Ak dievs. Nezi... - Domājiet.
Nē. Parasti es daru, ko un kad gribu.
Labi. Es saprotu.
- Un jūs varat visu šo likvidēt? - Tāpēc jūs man piezvanījāt.
Viņš lēkāja pa gultu.
Un viņš gāzās un sašķaidīja stiklu.
Tās būtu beigas.
- Viss, ko esmu ar pūlēm būvējusi. - Labi.
Un mēs drīz paveiksim kaut ko patiesi nozīmīgu.
Labi. Mums nav tam laika. Vispār nav daudz laika.
Tā nebija mana vaina. Es neizdarīju neko...
Nekam no tā nav nozīmes. Nav nozīmes, skaidrs?
Nē. Paklausieties manī.
Jums tas jāzina. Es neko neizdarīju. Mēs...
Ja jūs tagad nebūtu te, kur tad būtu?
Ko? Kā jūs to domājat?
Ja šis būtu parasts vakars
un jūs nebūtu augšstāva apartamentos par 10 000 $
ar mirušu prostitūtu, kas ar ģīmi guļ asiņu peļķē un stiklos,
kur jūs būtu?
Viņš nebija prostitūta.
Mājās. Es mājās strādātu, skatītos TV kopā ar meitu...
Skaidrs. Labi. Gribu, lai esat tur.
- Labi. - Labi.
Jūs esat mājās. Sēžat uz dīvāna. Kā sauc jūsu meitu?
Man ir divas meitas.
Džūlija. Ar viņu es...
Labi. Jūs skatāties TV ar Džūliju.
Labi.
Es parūpēšos, lai nekas no šī netiktu sasaistīts ar jums.
It kā nebūtu noticis. Lai ko tas prasītu. Lai vai kas.
Paldies.
Tas ir darbs.
Kad man iedeva jūsu numuru, man šķita, ka tas ir joks.
Es nezināju, ka tādi cilvēki pastāv.
Nepastāv. Neviens nevar paveikt to, ko es.
Kas tas bija?
- Sakiet "kas tur ir". - Ko?
- Sakiet "kas tur ir". - Kas tur ir?
Skaļāk.
Kas tur ir?
Man neko nevajag. Paldies.
Varu kā palīdzēt?
Nedomāju, nē.
Kas jūs esat?
Esmu te parūpēties par jūsu problēmu. Kas ir viņš?
Es viņam piezvanīju.
Kas zvanīja jums?
Ka tevi nelabais.
IENĀKOŠS ZVANS
Kas notiek?
Jā.
Sapratu.
Viņam ir. Jā. Dīvaini. Labi.
Ko?
Hallo? Kas zvana?
Labi.
Labi. Jā.
Es pilnībā saprotu. Un es nešaubos,
ka varam panākt vienošanos, kas apmierinās mūs abas.
Nu, nez vai esat tādā pozīcijā, lai izvirzītu savus noteikumus.
A-ha.
Vārds vietā. Tiešām vārds vietā.
- Nu tad sakiet, ko jūs ieteiktu? - ...augšā nelikumīga kamera?
Paslēpta kamera. Tā ir nelikumīga novērošana.
Ņujorkas štatā tas ir D kategorijas kriminālnoziegums.
Kungs, laipni aicinu doties prom. Jūsu pakalpojumi vairs nav vajadzīgi.
Nu beidziet.
Kas šī ir par spēlīti?
Kungs, nezinu, par ko jūs runājat.
Kas ir?
Jūs taču pārbaudījāt, vai...
Labi, ieslēdzu skaļruni.
Hallo? Vai tur ir abi vīri?
Dzirdat mani?
- Jā, viņi ir te. - Brīnišķīgi.
Nu tā, skaidrs, ka ir problēma, un te ir ļoti svarīgi būt ātriem.
Tāpēc runāšu bez aplinkiem.
Mani sauc Pamela Dauda-Hērdrija.
Šī ir mana viesnīca. Tā ir ļoti jauna.
Tā ir ļoti dārga, un man ir skaidras
personīgas intereses mazināt jebkuru ar to saistītu skandālu.
Labi apzinos stigmu, kas var pielipt ēkai,
un mani neinteresē būt īpašniecei tādai viesnīcai, kurā apgabala prokurore,
ko es ļoti apbrīnoju un kā darbam es ļoti ticu,
- atrasta ar mirušu prostitūtu. - Viņš nebija...
Tāpēc esmu piesaistījusi pazīstamu cilvēku,
ko ieteica uzticams draugs, tikt ar to galā.
Viņš ir eksperts. Labākais savā jomā.
Gluži vienkārši nav neviena cita, kurš spētu paveikt to, ko viņš.
Paldies, Pama.
Tā, protams, manai viešņai ir arī savas intereses,
un viņai ir jāparūpējas, ka šīs intereses tiek aizsargātas,
tāpēc viņa uzstāja, ka paturēs savu cilvēku,
lai nodrošinātu, ka šī problēma tiek likvidēta.
Un, tā kā nespējām vienoties,
kuras cilvēks būtu labāk piemērots šī uzdevuma paveikšanai,
mēs nolēmām, ka vienīgā iespēja ir jums abiem sadarboties
un satīrīt šo pilnīgi nolādēto sūda ķezu.
Hallo?
Nē.
Pama, es gribu aprunāties.
- Lūdzu, pagaidiet. Lūdzu. - Nē. Nē.
Pagaidiet brīdi.
Tu joko, jā? Tas ir joks.
- Jūs nedrīkstat aiziet. - Es tā nestrādāju.
- Kā lai viņam uzticos? Es ne... - ...pazīstu to tipu.
Protams, varbūt. Bet varbūt viņš ir kāds āmurgalva.
Jūs nepazīstat mani. Kā varat uzticēties?
Nezinu, bet uzticos cilvēkam, kas iedeva jūsu numuru, jo...
Uzmanīgi.
Jo viņa teiktajam ir svars. Teica, ka varu jums uzticēties.
Pama, nesaprotu, kā tas jebkā ir saistīts ar mani.
Apelējat pie manām goda jūtām? Tā tas nestrādā.
Tā es nestrādāju.
Viņš teica: ja pieņemat darbu, jūs dodat godavārdu.
Un godavārds ir vīra mērs.
Ne tā.
Jūs arī esat tajos video.
Aizmirstiet par mani.
Ja darbu nepabeigsiet, jūs būsiet viņai nofilmēts.
Pa...
Zinu, ka tu mani redzi.
Labi.
Šīs jūtas ir abpusējas.
Labi. Tad ko lai tagad dara?
- Man jāzina... - Vispirms man jā...
Man jāzina viss, ko šovakar darījāt.
Kopš kura brīža?
Kad viss no normāla vakara aizveda pie šī. Apsēdieties.
Nu labi.
Biju pasākumā dažu kvartālu attālumā.
Kad tas beidzās, gribēju iedzert. Man patīk šīs viesnīcas bārs.
Nupat biju ienākusi
un gāju uz dāmistabu, kad tas puika sāka ar mani runāt.
Viņš bija asprātīgs, apburošs, viņš bija kā no citas pasaules.
Un es vienkārši pateicu: "Noīrējam numuru?"
Tas bija... kaut kādā mērā joks, kaut kādā ne.
Viņš teica: "Protams."
- Nebijāt viņu agrāk satikusi? - Nē.
- Neviens neredzēja jūs kopā? - Nē.
Un tad jūs uzbraucāt augšā.
Nesaprotu, kāpēc jums tas viss jāzina.
Man jāzina, kam man jāliek pazust.
- Mums. - Ko?
Mums jāzina.
- Jūs uzbraucāt augšā. - Mēs dzērām, muļķojāmies...
Atvainojiet. Tieši kad jūs paņēmāt numuru?
- Pirms uzbraucu augšā. - Pirms viņa uzbrauca augšā.
Pirms jūs satikāt to puiku vai pēc?
Pēc. Pirms es uzbraucu augšā.
Labi, paldies. Es nezināju. Turpiniet.
Jūs dzērāt un muļķojāties.
- Vai bija runa par naudu? - Viņš nebija prostitūta.
Nē. Ei! Es jau... Ak dievs.
Tas jau tā ir sasodīti apkaunojoši un pazemojoši.
Nesaprotu, kāpēc man par visu jāatbild divreiz.
Nav jāatbild divreiz.
Par šo to varētu būt jāatbild.
Jēziņ, vai jūs...
Jēziņ, vai es zinu, par ko jūs abi esat runājuši?
Nē, nezinu. Mēģinu turēt līdzi.
Tātad jūs uzvedāt šo divdesmitgadīgo ne-prostitūtu uz savu numuriņu.
Jūs sākāt dzert, muļķoties, un...
Viņš ieiet vannas istabā, iznāk,
sāk lēkāt uz sasodītās gultas,
viņš gāžas atmuguriski uz bāra ratiņiem un nomirst, sasodīts.
Vai kāds varētu satraukties, ka neesat šovakar devusi ziņu?
Jūs sakopsieties.
Jūs paņemsiet savas mantas un dosieties prom.
Esmu noklāta ar asinīm.
Jūs dosieties mājās pie savas ģimenes,
it kā nekas nebūtu noticis.
Kas ir?
Vai jūs gadījumā...
Tad jūs sazināsieties, lai nokārtotu...
Par to neuztraucieties. Pienāks brīdis, bet ne tagad.
Un kas notiks ar viņu?
Ar kuru?
Nu ja.
Labi.
Sveika, mīļā, esi ēdusi?
Es braucu mājās. Varu paķert ko ēdamu.
Ko tu dari?
Zini, šaubījos, tomēr tev uzticējos,
ļaujot tev tīrīt neuzraudzītam.
Neuzraudzītam? Oho, kāds gods.
Domāju, tu fundamentāli pārproti to,
kas te notiek.
- Vai tad? - Jā.
Es gribu pabeigt darbu un doties mājās.
Un tieši tur arī slēpjas fundamentālais pārpratums.
Apgaismo mani!
Nu, tavs darbs ir parūpēties,
ka tie sūdi tev aiz muguras nav sasaistāmi ar tavu klienti,
tāpēc tev ir jāparūpējas, lai tie sūdi pilnībā pazūd.
It kā tas nebūtu noticis. Sarežģīti.
- Varbūt tev. - Nu, piezīme nevietā.
Jo mans darbs ir parūpēties, ka tu paveic savu darbu,
lai tie sūdi nebūtu sasaistāmi ar šo viesnīcu.
Mazāk sarežģīti.
Tad tu tur vienkārši sēdēsi un dzersi gāzēto dzērienu?
Es...
uzraudzīšu.
Ej dirst.
Tikai neko neaiztiec.
Nosmērēsi ar asinīm savu džemperi.
Nenosmērēšu ar asinīm džemperi.
Paldies.
Atbrīvoties no līķa. Pabeigt darbu. Uzraudzīt.
Nu velns.
Es teicu, lai neko neaiztiec.
Nu velns.
Sasodīts, šī būs gara nakts.
Pag, pag, pag. Es nesaprotu.
Kāpēc jūs nevarat atbrīvoties arī no narkotikām?
- Kruķi atrod parkā beigtu puisi... - Nav iemesla...
- ...kurš pārdozējis... - ...puisim klīst...
- ...viņi jautās. - ...ar tādu kaudzi,
tātad droši vien nozagta.
Tas, kuram tās pieder, tās meklēs. Pēc manas pieredzes,
tu negribētu, lai tāda veida cilvēks klauvē pie tavas viesnīcas.
Man nav ne jausmas, ko kāds no jums teica.
Man šķiet, ka cilvēks, kam tās pieder, prātos, kas ar tām noticis.
Es negribu, lai viņš ierodas te,
un noteikti negribu uzņemties atbildību,
iemetot to preci upē vai nododot policijai.
Tāpēc jūs darīsiet tā.
Jūs noskaidrosiet, kam tās narkotikas pieder,
un atdosiet tās.
- Nē. - Klau, Pama, tas nav...
Tas nav tik vienkārši.
- Tur varēja būt izsekotājs. - Izsekotājs.
Tu nedomā, ka viņi jau būtu te, ja būtu...
Kā, ellē, mēs noskaidrosim, kam tās pieder?
Vispirms līķis, tad narkotikas.
- Klau, es tavā vietā... - Neesi manā vietā.
Ei, negribu, ka šis aizņem visu nakti.
Neaizņems.
Nu labi, tad...
Nu tu gribi iesaistīties? Ej dirst.
Ei, gribi palīdzēt?
Piezvani savai bosenei un pasaki, lai atbrīvo autostāvvietu.
Mēs novedīsim līķi lejā tajā plēvē.
Tu joko.
Novērošanas video vienalga jādzēš. Neviens neredzēs.
Sapratu.
- Ko? - Neko.
Tev veicas, ka esmu te, citādi tu būtu ķezā.
- Saprotu. - Taupu laiku.
Nē, viss kārtībā. Nav jāpaskaidro.
Tu to nespēj. Es tev palīdzēšu.
- Es spēju. - Tiešām?
- Jā, tiešām. - Tad dari.
Varbūt negribu, lai redzi, kā es to daru.
Lai būtu.
Ei, vai zini? Nezvani savai bosenei. Nezvani.
Pie dirsas. It kā man vajadzētu tavu sūda palīdzību.
Labi, es to izdarīšu.
Nu, tas ir viens variants.
Izskatās pēc līķa koferu ratiņos.
Neesmu vēl beidzis.
Mācība tāda.
Tev nav jāpalīdz. Man nevajag tavu palīdzību.
Bet, ja palīdzēsi, ies ātrāk.
Es izbaudu izrādi.
Paldies.
Prieks palīdzēt.
- Krāns. - Losis.
Pagaidi.
Ko?
Stāvvietā ir cita drošības sistēma.
Tu esi maita.
Gribēju redzēt, kā večuks to izdarīs,
tavs noslēpums pie manis ir drošībā.
Sarkanais.
Ko?
Nu tev ir piecas papildminūtes.
Man nevajag piecas papildminūtes.
Man ir čips.
Tikai netraucē.
Vecais triks ar konusu pie barjeras?
Vēl viens amata noslēpums?
Izdzēšam ierakstus un braucam.
- Nē. - Nē?
Lai gan gribētu redzēt,
kā bez manis tu tiktu galā ar nākamo situāciju,
diemžēl tas man jāpaveic vienam.
- Kā, lūdzu? - Es izdzēsīšu ierakstus.
- Nevaru ļaut tev skatīties. - Jā. Noteikumi abiem vieni.
Man pieteica parūpēties, lai tu to neredzi.
Kurš? Tava bosene?
Viņa negrib, lai tu tur ej.
Jaunā luksusa viesnīcā ir slēptās kameras.
Kādu krāpniecību te veicat?
- Tu tur neiesi. - Tiešām? Kāpēc?
Ko jūs slēpjat? Tieši kas tu esi?
Kas es esmu? Ej galīgi. Kas esi tu?
- Vecs naudas pārvedējs? Satīrītājs? - Jā.
Es tevi tur nelaidīšu.
Lepna valoda no viesnīcas policista.
Lepna valoda no audiovizuālā pulciņa.
Esmu tajos video. Neaiziešu, līdz vairs nebūšu.
Nevienu tas neinteresē.
Kā zinām, ka mūs neiegāž?
- Nu beidz. - Kā?
Kādā veidā iegāzti?
Varbūt tava bosene speciāli atveda to puiku.
- Turpini. - Jā.
Varbūt atveda, jo zina, ka viņam ir narkotikas.
Vai iedeva narkotikas, gribēja iegāzt viņus abus.
Viņiem ir jautri,
viņi dzer, smejas un tā tālāk.
Bet viņa grib, lai viņš pārdozē, un viņai tas būs nofilmēts.
- Jā? - Jā.
Tad viņa vienojas ar manu boseni visu satīrīt, it kā tas nebūtu noticis.
Bet viņa patur ierakstu.
Kamdēļ?
- Lai kaulētos, tukšpauri. - Kaulētos par ko, idiņ?
- Pasaki tu, mērgli. - Nekādas loģikas.
- Esi saskatījies filmas. - Losis.
Es...
- Velns. - Dirsā.
Jums viss kārtībā?
- Viss labi. - Jā.
Nav loģiski, viņš neelpoja.
Tu nepārbaudīji viņa pulsu?
Ej galīgi. Viņam nebija pulsa.
Taču...
Taču tu nepārbaudīji viņa pulsu, nejautāji.
- Pirmais, ko izdara. - Viņam nebija tā sūda pulsa.
- Tomēr... - Tomēr tu nepajautāji.
- Tu neteici: "Viņš ir miris?" - Nešķita, ka vajag.
Domā, nepārbaudīju viņa pulsu?
Nē. Domāju, tu sanervozējies. Domāju, tu aizmirsi.
Tu esi mazajā līgā.
Ja ienāk,
redz divus stāvam, vienu uz grīdas,
tad nejautā: "Vai viņam ir pulss?"
Tad nejautā: "Vai viņš ir miris?" Pats pārbaudi.
- Paldies, sensej. - Jā.
Varbūt pie vainas narkotikas. Nez.
Sliņķa sviests. Tā tas nestrādā.
Nu, viņš nav miris.
Tā šķiet gan.
- Atzīsti, ka nepārbaudīji. - Aizveries. Mēģinu domāt.
Tās bija burvju narkotikas,
- padara sirdsdarbību tik lēnu... - Velns, aizvērsies?
Nav svarīgi.
Tagad ir pilnīgi cita situācija.
Paga, tas ir lieliski.
Padomā par to. Viņam ir jāzina.
Mums jābrauc. Jāpasteidzas.
Nav garantijas.
Zinu, bet mums jābrauc tūlīt, pirms viņa smadzenes saiet ķīselī.
Droši vien jau ir ķīselī.
Paklau, negribu staigāt pa mājām
kā sūda Jehovas liecinieks,
mēģinādams atdot četrus draņķa blokus ar dievs viens zina ko, un tu?
- Tāds bija tavs plāns? - Paskaidroju savu domu.
Vērts pamēģināt.
Es piekrītu.
Nu tad labi. Man ir kāds paziņa.
Ne velna.
- Ko? Manējais ir labs. - Pie velna viņu. Kāds pūšļotājs.
- Aizies tikai šķērsām. - Ej dirst. Ņemsim manējo.
To var tikai ar manējo. Tas ir ekskluzīvi.
Mana mašīna, mans paziņa. Ej dirst.
Sasodītais...
Nu?
Neatbild. Kurp braucam?
Uz Čainataunu.
No izbrauktuves pa labi, tā nokļūsi...
Zinu ceļu uz Čainataunu.
- Albāņi. - Ko?
Pirms kāda laika albāņiem bija notikums.
Jā, es zinu.
Milzu sūtījums ar tīru heroīnu bez piemaisījumiem
ceļā no Eiropas pēkšņi vienkārši pazuda.
Es zinu.
Domā, tie bloki ir no tā sūtījuma?
- Tad ved pats atpakaļ. - Nē.
Es tikai saku, ka negribu, lai mani nogalina.
Albāņi nogalinās
un ir nogalinājuši visus, pat ja bija tikai aizdomas par zādzību.
Tātad tas, kurš nu to izdarīja, atsūta to puiku kā meduspodu,
kam pavedināt manu klienti un iegūt kādu politisku varu,
lai piežmiedz albāņus un attīra laukumu narkotiku pārdošanai.
Tāpēc viņi atsūta to puiku ar mugursomu.
Viņi grib, lai viņš salietojas un pārdozē,
un...
Nē, nelīmējas.
Turpini. Beigās atkodīsi.
IENĀKOŠS ZVANS NO
Pa kreisi Divižnstrītā.
Vispirms pajautāšu par tevi.
Labi.
- Nevaru tur tā iesoļot ar kādu tipu... - Labi.
Nē, šovakar ne.
Neesmu tādēļ.
Protams, ka ne.
Beidz, tiešām. Tas ir nopietni. Vajag palīdzību.
Kāda veida palīdzību?
Nu...
Tā ka... jā.
Pagaidi, nāku lejā.
Kas notiks ar puiku, kad pateiks?
Ja viņš pateiks, mans darbs būs galā.
Tad viņu nogalinās tas otrs?
- Tu par viņu galvo? - Viņš bijis tīri tā neko.
Galvot gan par viņu negalvošu. Tik tālu iet nevaru.
Viņš ir kā... Nu zini...
Viņš ir kā viens no tiem, saproti?
Nē, nesaprotu. Viens no kādiem?
Viens no tiem, kuri domā, ka ir ģēniji.
- Visu ir sapratis, zini? - Jā, tas tips man ir zināms.
Negribu to puiku atkačāt, lai tu varētu iešaut...
Viņam bijis laiks, kad viņš bija zirgā,
bija īsts velna vecis, bet tas jau sen ir pagājis,
un neviens viņam nav vēl pateicis.
Noteikti dzīvo vienistabas dzīvoklī,
skatās vecās melnbaltās filmas, līdz no vientulības aizmieg.
Sveika, Džūna.
Sveiks.
Tu necēli.
Tā ir.
Bagāžniekā tiešām ir puika?
- Cik sen jūs abi... - Nav tā, kā tu domā.
Pateici viņam, ka viņš ir vienīgais.
Vai ir vēl kāds?
Tiešām bagāžniekā ir pārdozējis puika? Jo, ja ir, tad šis...
- Viņš bija pirms manis? - Jā.
- Jā? - Jā?
- Nē. Jā? - Jā.
Tad vai varam vispirms parūpēties par pārdozējušo puiku, sūda plānprātiņi?
Tev jābūt uzmanīgam. Jums abiem.
Ir cilvēki. Ja viņi jūs redzēs kopā, es...
Tu teici - vienīgais.
Kas ir? Tu teici!
Velns.
Aiziet, nesiet viņu iekšā.
- Un nesastiepiet muguru. - Jā.
Labi. Uz trīs. Gatavs?
Pagaidi. Viens, divi, trīs, jā? Nevis viens, divi, trīs, aiziet?
- Protams, ne. - Labi.
Viens, divi, trīs.
Zināt, ko viņš lietojis?
- Nē. - Neesmu drošs.
Nu, tai jābūt kādai sliktai kombinācijai
vai kaut kam ārkārtīgi tīram.
Ak dievs, viņam praktiski nav pulsa.
Daudzi paramediķi pasludinātu par mirušu.
Tiešām?
- Tikai vajag, lai runā. - Paskaidro.
Tu saki, ka viņš lietojis kādas burvju narkotikas?
- Cik daudzi... - Padara pulsu tik lēnu, ka...
Cik daudzi klauni te gājuši cauri?
Tagad... Tiešām nav īstais brīdis.
- Kāpēc necēli, kad zvanīju? - Labi, ejiet abi laukā. Ātri.
Laukā!
Vai tu zināji?
Man bija aizdomas.
Jā.
Nekad nevienu neredzēju, neko nedzirdēju, tāpēc nejautāju.
Ja tā labāk jutīsies, viņa ir vislabākā.
Kā tad.
Pie sava pirmā mediķa aizgāju, lai izvelk no sāna lodi,
un viņš gribēja mani iemidzināt.
Es teicu: "Ne sūda."
Vēlāk uzzināju,
ka viņš bez atļaujas izņem cilvēkiem nieres.
Cilvēki pamostas un domā:
"Ei, liela šuve pēc izņemtas lodes."
Viņa izglāba man dzīvību.
Nevar būt.
Jā. Šrapnelis, trīs centimetrus no mugurkaula.
Divas nedēļas pagrabā atkopos.
Oktobrī?
Varbūt. Kā tu to zini?
Es biju te.
Nu beidz.
Es brīnījos, kāpēc viņa nelaiž mani pagrabā.
- Viņa ir vislabākā. - Jā.
Laikam zināju, ka neesmu vienīgais.
- Kāda gan iespēja? - Vai ne?
Abi guļam ar vienu Čainataunas dakteri.
Vai jūs... jūs abi ne...
Apturiet viņu!
Pagriezies pa labi pie...
- Nogriezies... - Zinu.
Sveiki.
Nāc atpakaļ!
Beidz skriet!
Velns.
Dirsā!
Kāp mašīnā.
Diršļaks tāds.
Ei, pakaļa! Ko tu dari?
Iekšā.
Puiši, kas jūs esat?
Nē!
- Beidz. Mums tikai vajag... - Nē!
Ei! Aptaurētie!
Ķer.
Lai dzer divas lielās ik pāris stundu
un vienu mazo ik pa sešām. Un daudz ūdens.
Un es ar viņu neguļu. Viņš tikai tevi dirsina.
Jā. Es tikai tevi dirsināju.
Nē.
- Beidz. Tev ir dzīvoklis. - Varbūt ir.
Protams, ka ir.
Pārtrauc!
- Zini, pēc kā tu izklausies? - Pēc kā?
Pēc puiša, kuram ir dzīvoklis.
Tev ir dzīvoklis. Braucam uz tavējo.
- Uz manējo nebrauksim. - Kāpēc ne?
Tāda arī ir jēga no dzīvokļa.
Tieši tā.
Labi.
- Kas par sviestu? - Saģērbies.
Nāc.
Ejam.
Lai visi, kuri nāk pie Kristus, var ieiet viņa valstībā.
Vajag numuriņu.
- Mīlas ligzdiņu, Arābijas naktis, Safari? - Kā, lūdzu?
Mīlas ligzdiņu, Arābijas naktis vai Safari?
Mīlas ligzdiņa, Arābijas naktis - vismaz trīs stundas.
Safari varu iedot arī pa stundai.
Dieva ģimenē un tiek svētdarīti.
Viņš nav prostitūta.
Apsēdies.
Tā, kā tu gribi to darīt?
Jo es nekad neesmu tā darījis...
Nu, domāju, es varētu sākt, un tad...
- Un es īstajā brīdī pievienotos. - Jā. Ja vien negribi sākt un tad...
Nē, tu. Sāc tu. Tev sanāks. Un es tev pieskaņošos.
Labi.
- Kur... - Nu tā...
Kur tu dabūji narkotikas?
Nezinu, par ko jūs runājat.
Labi.
- Kur tu dabūji narkotikas? - Es nezinu.
Es neko ne par kādām narkotikām nezinu.
- Kur tu dabūji narkotikas? - Es ne...
Runā, draņķi.
Parādi viņam pārējo.
Nu.
A?
Ātri.
Tās nav manas.
Aprunāsimies brīdi koridorā?
Ko, ellē, tu dari?
Tu trīs reizes jautāji vienu. Man šķita...
Nezināja, ka mums ir narkotikas. Bija panikā. Mums bija sviras.
Nebija panikā. Neko netaisījās teikt.
- Tu nezini. - Cik reižu gribēji jautāt?
Desmit reizes? Divdesmit... Ei!
Tā ir māksla, tev to nesaprast.
Ko, viena un tā paša atkārtošanu?
- Labi. Paskatīsimies tavu tehniku. - Nerādīšu tev savu tehniku.
- Jo tev tādas nav. - Nē.
Nē? Tad kāpēc?
Tāpēc, ka tu to nozagsi.
- Nozagšu? Tu domā, ka nozagšu? - Re, tu atkal atkārto.
Tev nav nekādas tehnikas.
Ir, un tajā ir kas vairāk
nekā viena teikuma atkārtošana.
Parādīju triku ar koferu ratiņiem.
- Neparādīji. Es redzēju. - Jā, bet tev patika. Tu izmantosi.
- Varbūt. - Nu. Atzīsti. Tas bija foršs.
- Labi. Tas bija ļoti foršs. - Jā, foršs.
Labi, kāds būs nākamais solis?
Varam vienkārši ķerties klāt?
Ko tu ar to domā?
Es negribu te atrasties.
Skumsti pēc sava dzīvokļa?
Sajūta, ka no stāvēšanas pielips sifiliss. Ķeramies klāt.
- Tiešām? - Kāpēc ne?
- Ķeramies klāt. - Lieliski.
Kur dabūji sūda narkotikas?
- ...narkotikas, diršļak? - No Lagreindža!
Viņi viņu sauc par Lagreindžu!
Lagreindžs?
- Kas ir ar viņu? - Tās ir viņa... vai bija... narkotikas.
- Blēņas. Kā? - Kā? Ko? Ko - kā?
Kā tāds kā tu sasaistījās ar lielāko
- narkodīleri pilsētā? - Jā.
Nu... Es neesmu prostitūta. Stāsts nav par to.
Kā dabūji narkotikas?
Ejiet galīgi! Velns, mēģinu paskaidrot. Ļaujiet. Ļaujiet paskaidrot, labi?
Varu dabūt glāzi ūdens?
- Viņa teica, ka jādzer. - Jā, zinu. Es...
Labi. Labi. Pie velna.
Paldies.
Jā.
Paldies.
Ak vai.
Ak tu pasaulīt.
Labi.
Tātad es pamostos...
Jēziņ, puis. Pamodies... Ar to sāksi?
- Lai viņš runā. - Es... Jā.
Ja nepastāstīšu visu, būs nesakarīgi.
Domā, vajag piebilst,
ka pamodies, ja nu nebūtu skaidrs?
- Jā. Tā es sāku dienu. - Tā dienu sāk visi!
Viņš saka: brīdi apdomā, kas ir
stāstā svarīgākais, un pārējo izlaid.
- Nu, es... - Ei!
Padomā par to.
Nu ja.
Nu, tātad es... es pieceļos,
un es... es izkāpju no gultas, un...
mana istaba ir miskaste, un man nav gluži paģiras,
bet joprojām nedaudz jūtu... Velns!
Bļāviens! Piedodiet, piedodiet. Labi. Es... Jā.
- Es izeju no mājas un... - Nē.
Labi. Lai stāsta visu. Viņš nespēj.
- Es... Nē, es spēju. - Nē, nespēj.
- Spēju gan. - Vienkārši ātri, labi?
- Labi. Jā. Es... - Tā, kas, pie velna, notika?
Jā. Labi. Tātad es, nu...
Es nemēģināju nopelnīt naudu vai ko, būt narkodīleris.
Eju uz lekcijām Peisa Universitātē. Mēģinu apgūt biznesu.
Apmeklēju lekcijas biznesā, jo, ziniet,
tevi mēģinās apčakarēt ar juridiskiem sūdiem, ja nezināsi,
kā viss darbojas. Tāpēc eju uz lekcijām,
un tur ir viens čalis, nu reāls.
Viņš nāk no draņķīgas vides, bet viņš ir arī gudrs.
Proti, būtībā tik gudrs kā ģēnijs, un šodien, sasodīts, nomira viņa mamma.
Auditorijā viņam piezvanīja, un viņa mamma bija slimnīcā,
un viņa nomira, sasodīts,
jo viņai neiedeva pareizās zāles vai kā.
Viņi salaida dēlī.
Tāpēc es teicu: "Vecīt, saki, ko varu līdzēt."
Un viņš man uzticas. Mēs kopā tusējam.
Un es jums teicu - viņš ir reāls, nemuldu.
Un viņš saka:
"Man tas jānogādā bosam, bet nu es nevaru."
Un es: "Viss skaidrs, izdarīšu."
Proti, es tādus mēslus nedaru.
Viņš man iedod to sūdu, un es saku: "Dirsā, bļāviens, tu to nopietni?"
Bet nupat nomirusi viņa mamma, tāpēc saku: "Labi, vecīt. Izdarīšu."
Mēģinu nosist laiku, līdz saņemšu adresi, kurp tās jāved.
Un atzīšu, velns, es jūtos visai superīgi,
bet arī bailīgi un tā,
un mana sirds dauzās krūtīs kā traka.
Tāpēc es ieeju tajā bārā. Tas ir viesnīcas bārs.
Un es jūtos tā kā pašpārliecināts,
es bīdu pamatīgus sūdus, un cilvēki redz.
Velns, meitenes to sāk pamanīt,
es pēkšņi esmu baigais vecis.
Un ir kā... Es šorīt pat neiegāju dušā, saprotat?
Kā jau es iepriekš mēģināju pateikt.
Un ar mani sāk runāt trīs meitenes, seksīgas meitenes.
Esmu baigais vecis.
Šīs man izmaksā dzērienus, jo esmu tukšā.
Un tad es nāku laukā no tualetes,
un tā kundzīte, arī ellīgi seksīga,
pa tiešo saka: "Gribi uznākt manā numuriņā?"
Un es tā: "Jā, jā. Protams." Šī ir mana dzīve. Kāpēc to nedzīvot?
Un ir tā - nupat mirusi Djego mamma,
tāpēc es domāju par savu dzīvi,
un es domāju par to, kā jebkurā brīdī var viss zust.
Un mēs ballējamies, un es, velns...
Es tikai gribēju redzēt, kā tas ir, ne?
Tur plastmasā bija ietīta maģija,
tā to izstaroja, gribēju to pamēģināt.
Vissīkāko kripatiņu, jo tas bija kā...
Šodien bija pirmā diena, kad sajutos superīgs.
Jums to nesaprast.
Superīgāki par jums nav redzēti.
Bet biju tik uzmanīgs. Nu, tik uzmanīgs.
Nevarētu pateikt, ka pamēģināju, bet tomēr.
Pamēģināju, un tās nelika justies superīgi.
Tas vienkārši... Es vienkārši...
Tas ir viss?
Domāju, ka jā.
- Nu labi. - Uz kuru adresi ir jāved?
- Nezinu. - Kur tavs telefons?
Paslēpu.
Viesnīcā?
- Nē, pirms iešanas. - Kāpēc?
Ja nu kaut kas atgadās. Arī maku paslēpu, ja nu mani savāc.
Kā tu taisījies saņemt adresi, ja tev nav telefona?
Peidžerī.
- Peidžerī? - Kur ir tavs peidžeris?
Man nav peidžera. Vai kādi 90. gadi?
Kam ir peidžeris?
- Nevienam. - Nevienam nav peidžera?
- Nē. - Kur tas ir?
Djego to man atstāja savā darbā.
- Kur? - To sauc Club Ice.
Agrāk to sauca kaut kā... Palazzo. Nezinu.
Viņš tur piestrādā par bārmeni.
Kāpēc lai tas Djego tev uzticētos?
Laikam tāpēc, ka esam draugi.
Vai jūs abi... Jūs nedomājat, ka ir par vēlu?
Par agru, par vēlu. Tu uzņēmies darbu, devi vārdu.
Tev ir tas jāpabeidz.
Nu ja.
Vai jūs to redzat?
SKARBA PRET NOZIEDZĪBU IEVĒLĒJIET ATKĀRTOTI MĀRGARETU KRECERI
Cik sen jau abi strādājat kopā?
- Ilgu laiku. - Vairs neskaitu.
Tiešām?
Nu jā, var redzēt.
- Ak tā? - Jā. Jā, jā.
Jā, jums būtībā ir vienādas drēbes,
savā ziņā vienādi runājat.
Būtībā viens un tas pats čalis.
Ei, kad nogādāšu preci, viss būs labi, jā?
Jo man nākamnedēļ svarīgs eksāmens.
Negribu to sačakarēt.
Par to varēsi neuztraukties.
Es ātri.
- Tu esi smieklīgs. - Ko? Nē. Es nebēgšu.
- Tādā gadījumā... - Nopietni. Ieiešu.
Paņemšu peidžeri. Būs labi.
Labi? Es apsolu. Es ne... Kas ir?
Vai tā ir...
Horvātu valoda.
Kāpēc tā skatāties viens uz otru?
Tu veici to darbiņu Gouānusā, jā?
Nē. Kāpēc tu tā saki?
Prātoju, kāpēc nezvanīja man. Kad dzirdēju
- par to trakonamu... - Nē, tas nebija trakonams.
Tad Gouānusā biji tu?
Kas notiek?
Nezinu, kas notika ar līķi.
Zini to sprādzienu lietisko pierādījumu glabātavā Bronksā?
Tu joko. Tavs darbs?
Jā.
Tas bija oktobrī.
- Tu atkopies Džūnas mājās. - Jā.
Velns. Mēģināja šovakar mani brīdināt.
Viņa teica: ir kādi cilvēki, un, ja viņi mūs redzēs ko...
Jāpaņem peidžeris. Kāpēc nevaram ieiet un paņemt?
- Nevaram. - Kāpēc ne?
Narkotiku dēļ? Ja nu pārmeklē?
Viens no jums var ar tām gaidīt te.
- Neatstāšu viņu ar visām. - Neatstāšu viņu.
Neuzticaties partnerim?
Kur tas ir?
- Kas? - Peidžeris.
Tas ir pie...
Nē. Es neteikšu.
Puika, nemuļķojies.
- Kur ir peidžeris? - Pasakiet, kas notiek.
- Nē. Kur peidžeris? - Kāpēc nesakāt?
- Nevaram. - Kāpēc ne?
- Tāpēc, ka ne. - Kāpēc?
- Tāpēc... - ...ka neesam partneri.
Ko?
Mūsu arodā gaida piesardzību.
Tādu kā mūka uzvedību.
Vismaz tā iemācījos es.
Es arī.
Kad nolīgst kādu izdarīt to, ko darām mēs,
vajag tādu, kurš strādā viens.
Nekādu sakaru. Dilemmu, kam palikt uzticamam.
Tev var uzticēties, ja tu neuzticies nevienam.
Bet tajā ēkā tur aizmugurē ir ļoti baiss,
vardarbīgs vīrietis, pie kura, izrādās, esam reiz strādājuši abi.
- Ja viņš redzēs mūs kopā... - Ja viņam būtu kaut vai aizdomas,
ka es zinu to, ko viņš...
Un es zinu to, ko viņš.
Tad viņš nesvārstoties liktu mūs uzreiz nogalināt.
Vai nogalinātu pats.
Tad esat slepenie partneri?
- Mēs neesam slepenie partneri. - Neesam partneri. Jēziņ.
Labi. Notiks tā.
Atstājam narkotikas pie sevis.
Un ejam iekšā visi.
Visi paturam cits citu acīs.
Un tu paņemsi sūda peidžeri.
Lūgšu to Kungu, lai Dimitrijs nepamana mūs abus kopā.
Stulbākais, visbīstamākais plāns.
Jūs tiešām neesat partneri?
Trepes ir ļoti aukstas.
Ko?
Trepes ir ļoti aukstas.
Aizveries.
Es esmu Djego draugs, un viņš man kaut ko atstājis.
- Ko? - Atstāja peidžeri.
Djego atstāja man peidžeri. Zaļu peidžeri.
- Sapratu, vecīt. - Labi. Paldies.
Nē, nē. Peidžeri. Tas ir tur.
Vai varat...
Ko tu darīji aiz bāra?
- Neko. - Ko tu darīji aiz bāra?
Vienkārši sarunājos ar to puisi. Nē.
Labi, labi.
Hei, hei, hei!
Hei!
Hei, hei, hei!
Nē, puiši, nē! Visiem nomierināties!
Dimitrij, kas te notiek?
- Kas, ellē, ir šis mērglis? - Kas esi tu?
Puiši, puiši, viss labi.
Nomierinieties visi. Atdodiet man šīs.
Pistoles var lietot tikai paši kāzinieki.
Piedod, sirsniņ. Lūdzu, piedod.
Es to nokārtošu.
Klausieties, viss kārtībā.
Viņi ir draugi.
Jā.
Nāciet šurp, abi.
Nāciet.
Lūdzu, lieciet mūziku.
Ei.
Nelūgti iebrāžaties manas meitas kāzās un tad izvelkat pistoles, ko?
Atnācu parādīt godu.
Pag, Dimitrij, tu šo draņķi pazīsti?
Tici vai ne, jūs abi piedāvājat līdzīgus pakalpojumus.
Visu cieņu, Dimitrij, es to ļoti apšaubu.
Ja es tevi vēlreiz redzēšu, plātīzer...
Ei!
Ejam!
Labi, labi, labi.
Ei, lai iet. Paliec. Iedzer.
- Mani gaida darbs. - Skaidrs.
Profesionālis.
Vientuļais vilks.
Piedod, ka iztraucēju.
Apsveicu ar meitas kāzām.
Mīļā.
Ei, mīļā.
Nāc šurp. Ei.
Čomi...
Hei!
Re?
Es teicu, ka nebēgšu.
Adreses vēl nav.
Mums vēl ir laiks.
Es arī gribu pabeigt to darbiņu.
Nāc šurp.
Vari košļājot aizvērt muti?
Labi.
Ei, kā var sākt nodarboties ar ko tādu?
Nu, ziniet, ar to, ko jūs darāt.
Ko, tavuprāt, mēs darām?
Satīrāt ķezas, ne?
Nu, ja kaut kas salaists dēlī vai ja kāds
salaiž dēlī, jūs to labojat, vai ne?
Kaut kādā ziņā.
Nu, paldies.
Žēl, ka nevarat strādāt kopā.
Nu, tas, ko jūs darāt, noteikti ir ļoti vientulīgi.
Es iešu pačurāt.
Tātad Lagreindžam pie Dimitrija ir spiegs, vai arī Djego kaut kā spēlē uz abām pusēm.
- Turpini sazvērestības teorijas? - Stāsts par Djego mirušo mammu ir meli.
Viņi grib iegāzt puiku. Bet kāpēc? Un kā Lagreindžs dabūja to sūtījumu?
Kāda starpība?
- Tevi nemāc ziņkāre? - Darbu tas nemaina.
Tātad nemāc ziņkāre?
Varētu būt svarīga informācija.
Mums būtu jāizdomā, kā rīkoties. Mēs abi nevaram zināt visu.
Labi. Tad viens no mums to preci aizvedīs.
Tad varbūt sapratīsim, kas notiek.
Ja saņemsim adresi.
Ja saņemsim adresi, viens no mums aizvedīs preci.
Nē.
Tas jādara viņam.
Ko? Tu... Nē, nē, nē.
Viņš var aizbēgt. Izpļāpāties. Pārāk daudz nezināmo.
Tas ir jādara viņam.
Nespēju izsekot.
Dažreiz darbs padarās pats.
Tātad puika ieiet un viņu nošauj?
Tāpēc, ka tu negribi to darīt?
Es nedaru neko, kas man nav jādara. Īpaši jau ko tādu.
Vai arī esi zaudējis dūšu.
Tas puika nepārnāks mājās, cilvēki sāks viņu meklēt.
Šādā veidā viņi viņu atradīs.
Nē. Es saprotu.
Tu varētu ļaut viņam dzīvot.
Pieņemsim, ka tu kļūdies.
Puika atdod preci un aiziet dzīvs.
Tad...
Zini, kāpēc nāvessoda izpildes vienībā ir daudzi šāvēji?
Zinu.
Nu...
- Es nelūdzu. Man nevajag palīdzību. - Zinu...
Es... Es to piedāvāju.
Lai vari teikt, ka esmu zaudējis ķērienu?
Kam?
Es saku, ka es sapro...
Es zinu, kāda... kāda ir sajūta... to darot.
Tāpēc varbūt tā tas būtu...
ne tik ļoti...
jā.
Zini to vietu?
Pienāca ziņa?
Paldies dievam.
Ak dievs. Man šķita - mums beigas.
Ak dievs. Paldies. Paldies.
Paldies, paldies, paldies.
Ko tagad?
Tagad tu iesi iekšā.
Jūs abi nenāksiet?
Tu uzņēmies darbu. Nu tev tas jāpabeidz.
Skaidrs.
Pagaidīsiet mani?
Labi.
Tūlīt būšu.
IBUPROFĒNS
Darbs varētu pats padarīties.
Pie velna.
- Vai tie ir... - Albāņi.
Dirsā!
Brauc, brauc, brauc!
Jūs neesat vilki! Jūs esat čomi!
Trīs, divi...
Vai visi miruši?
Ak dievs. Jēziņ. Kas tas par sviestu?
Kas notika?
Tātad eju uz noliktavu, domāju pie sevis,
nu: "Ļoti bailīgi."
Bet domāju: es to varu, jo jūs
devāt pārliecību, šķita - varu.
Ak dievs. Beidz, beidz. Nav svarīgi.
Bļāviens. Ko nu?
Pabeidz darbu.
Ko?
Tu atbrauci atvest narkotikas. Izdari to.
Kā lai es to... Ko, vienkārši kaut kur nolikt?
Ko tu mēģini pateikt?
Esmu visai drošs, ka šis te tips bija boss šiem te...
tāpēc varbūt viņam bija šis.
Es zinu. Jā.
Un pieņemsim, ka šis, varbūt viņš...
...mēģināja tikt prom. Negribēja pat te būt.
Izskatās reālistiskāk.
Ejam. Negribētos te būt, kad uzlēks saule.
Varat mani aizvest mājās?
Brauc ar metro.
Lūdzu.
Mēs visi brauksim ar metro.
Tev uz džempera asinis.
Dirsa.
Man bija pie kājas.
Ko teiksim manam tētim?
Ka šonakt nenotika nekas neparasts
un, ja kāds no jums pateiks ko citu,
mēs metīsim monētu, kurš nogalinās tevi
un kurš nogalinās tavu tēti.
Bija prieks jūs satikt.
Neesi mūs saticis.
Skaidrs.
Sveiks, tēt. Šie puiši grib ar tevi aprunāties.
Tātad Frenks filmējas tajā filmā Mandžūru kandidāts.
Viņš bija bēdīgi slavens, ka netaisīja vairāk par vienu dublu.
Un režisors saka: "Bija izcili. Nofilmējam vēl vienu."
Frenks saka: "Teikšu tev tā:
ja ir tik izcili, uztaisi divas kopijas."
Jūs dzerat melnu?
Derēs melna.
Jā.
Ei. Nāc atpakaļ. Nāc.
Mazais. Nāc.
Nu... par ko ir runa?
Gribi brokastis?
Zinu kādu vietiņu.
Braitonbīčā, iepretim bijušajam...
Tieši tā. Dievinu to vietu.
Starp citu, bija baigi biedējoša izrāde.
Patika tas ar knaiblēm?
Varētu pat nozagt.
Tev garšo bliņas?
Dievinu bliņas.
Jā.
Te būs. Paldies.
- Izsekotājs. - Sūda narkotikās.
Vajadzēja uzreiz saprast.
Vai Lagreindžs vispār tās narkotikas nozaga vai arī...
Es...
Nu tev vienalga, kurš sūtījumu nozaga?
Tam nav nozīmes, kamēr vien puika klusē.
Tu saproti, ka viens no mums, visticamāk, galu galā...
Jā. Droši vien. Nāks laiks, nāks...
Ja viņš ir nogalināms.
Jā. Nu...
Veiksmīgais mērglis.
Tā tik bija nakts.
Jā.
Nu tad labi.
Ko viņa pateica, lai piespiestu tevi strādāt ar mani?
Ko viņa pateica? Viņai bija visas sviras.
Viņa pateica, ka man nav izvēles.
Nu labi.
"Ja pieņem darbu, dod godavārdu, un godavārds ir vīra mērs."
Kas tev zvanīja?
Ko?
Braucot mašīnā pie Džūnas.
- Kas tev zvanīja? - Un tev?
Tas bija tavs čalis.
Mans čalis?
Čalis, no kura Pama dabūja numuru. Tavs čalis.
- Laikam viņa piezvanīja viņam. - Bet kāpēc zvanīt man?
Kas zvanīja...
Tu saki: apgabala prokurore dabūja tavu numuru...
Nē.
Jā.
Mums ir viens boss?
Mums abiem ir viens boss.
Kāpēc lai viņam rūpētu? Satīrīšana.
- Nerūp. Ja vien... - Ja vien nezināja par narkotikām.
Puika miris, nevar nogādāt preci. Zvana mums.
- Pēc kārtas, neviens neceļam. - Tāpēc sūtīja kādu citu.
- Čainatuna. - Redz, ka puika dzīvs.
- Grūti nepamanīt. Plāns rullē. - Taču
- mēs dodamies pie Dimitrija... - Kurš mūs nogalinātu, bet...
Neapmuļķojām Dimitriju. Bija brīdināts.
Miesassargs nezināja.
Albāņi neko nedara, jo...
- Izsekotājs nav ieslēgts. - Līdz peidžera ziņai.
- Saplānots. - Izskatās, ka Lagreindžs
pārvieto zagtās narkotikas.
Albāņi uzsāk karu ar Lagreindžu,
- nav konkurences. - Pilsēta sāk piežmiegt.
- Aresti. - Pazīstu skarbu prokurori.
- ...satīrīt. - ...var atmazgāt narkonaudu.
Priekšā dižena nākotne.
Nav brīnums par kamerām numuriņā.
Viņš gribēja zināt, kurš zina.
Bet puika slēpni pārvērš apšaudes vietā.
Mērķis bijām mēs. Viņš nedomāja, ka sūtīsim puiku.
No mums gribēja atbrīvoties.
- Neizlaidīs mūs dzīvus. - Nē.
Viņi jau nu neriskēs, ne?
Nē.
Zini, es tā arī nedzirdēju tavu vārdu.
Teikšu tev tā: ja mēs izdzīvosim...
Norunāts.
Gatavs?
Jā.
- Jā. - Jā.
- Jā! Jā!
Es tevi turu.
Velns.
Tulkojusi Laura Hansone