‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- ניס, כיום -‬
‫נורה.‬
‫נורה!‬
‫אני לא מאמין.‬
‫לעזאזל.‬
‫לעזאזל!‬
‫גיום, זה דאקו.‬
‫איפה אתה, לעזאזל? תענה. אני מתחיל לדאוג.‬
‫תתקשר אליי, תעדכן אותי.‬
‫היי, אח קטן.‬
‫- ניס, מאי 1995 -‬
‫- פרד -‬
‫קדימה, פרדריק!‬
‫כן!‬
‫חוץ.‬
‫אם היית מצליח בסט הראשון, זה לא היה קורה.‬
‫היה תקיף, פרדריק. אינך אמור להיות נחמד.‬
‫איך אוכל להחזיק מעמד,‬ ‫אם אשקיע את כולי בהתחלה?‬
‫אתה חושב שזה מעניין את היריב?‬
‫אל תיתן לו הזדמנות.‬
‫זה לא נחמד, אבל אלו החיים.‬
‫בפעם הבאה, במקום לעבוד על הסגנון שלך,‬ ‫כוון לראש שלו.‬
‫לעזאזל! מה אתה עושה?‬
‫תן לי את זה מייד!‬
‫אני חייב להסתיר את זה לפני שהוא יראה!‬
‫מה קורה פה?‬
‫מה כל הרעש? אתה עשית את זה?‬
‫אני אשם.‬
‫אין לך כבוד כלפי שום דבר.‬
‫אתה עושה מה שבא לך,‬
‫אחרי כל מה שעשיתי בשבילך?‬
‫פרחח מטונף!‬
‫מי אתה בכלל?‬
‫אילו חיים היו לך, חתיכת חרא?‬ ‫איפה היית בלעדיי?‬
‫צא החוצה.‬
‫אמרנו גראס, קסלר.‬
‫לעזאזל עם גראס. כולם מוכרים אותו.‬
‫חוץ מזה, הבחור שעובד איתי,‬ ‫אביו רוקח, לא גנן.‬
‫ריטלין, תרלן, ניאוקוד…‬
‫זה בסדר. זה אוסטרטג.‬
‫ג'ו, שים עין.‬
‫קדימה, ג'ואקים. אתה תקבל תשלום.‬ ‫-תן לו רגע.‬
‫כמה בחורים הרביצו לו אתמול.‬
‫הם גנבו את כל הכסף שלו.‬
‫הוא דפוק, או מה?‬ ‫-הוא לא רצה שאביו יקנה אלכוהול בכסף הזה.‬
‫תשתין ואז שים עין.‬
‫מי הם חושבים שהם?‬
‫אוסטרטג הוא משלנו.‬
‫הם מתעסקים איתו, הם מתעסקים איתנו.‬
‫זה לא יעבור בשקט.‬
‫מי היו המניאקים?‬
‫הוא בא?‬
‫מה המנוול הזה עושה?‬
‫שתוק.‬
‫הוא בא.‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫אבא שלך מוכר רכבי יוקרה. אתה עשיר בטירוף.‬
‫יש לך משהו לומר?‬
‫מה, אתה רוצה להזדיין?‬
‫בקשר לאוסטרטג.‬ ‫-מי? אני לא מכיר אותו.‬
‫אנחנו כן. הוא חבר שלנו.‬
‫לעזאזל, הוא בורח! מהר!‬
‫רוץ, ג'ו!‬
‫תברח! רוץ מכאן!‬
‫אני אזיין אותך, כלבה!‬
‫מי הכלבה עכשיו?‬
‫אבא?‬
‫יש לנו בעיה.‬
‫אל תזוזו. מייד אשוב.‬
‫איפה היית כשזה קרה?‬
‫שב.‬
‫הילדים שלנו חוטפים מכות בזמן שאתה שותה?‬
‫אחרי דבר כזה, הילדים בהחלט…‬
‫הם יישלחו למעון או למוסד כלשהו לבני נוער.‬
‫זה יהרוס את חייהם.‬
‫אבל למה שכל השלושה יסבלו?‬
‫זה לא סוד שלילדים שלך לא מצפה עתיד גדול.‬
‫אתה משוחרר על תנאי, נכון?‬
‫איפה היית כשזה קרה? בוודאי לא רחוק.‬
‫בטח היית כאן. זה אומר שיש לך אחריות חלקית.‬
‫נמצא פתרון שיתאים לכולם.‬
‫בסדר?‬
‫לא נראה לי שאתה מסוגל‬ ‫לנהל את העתיד של ילדיך.‬
‫אולי עדיף…‬
‫שהוא יקבל טיפול מקצועי.‬
‫אתה תקבל פיצוי, כמובן.‬
‫איזה פיצוי?‬
‫פרד, אתה מוכן?‬
‫כדאי שנצא, אם נרצה להספיק עשרה ק"מ.‬
‫יש לי פגישה בתשע.‬
‫תאכל, מותק.‬
‫אז כאן אתה גר.‬
‫נוף יפה.‬
‫די כבר, ברצינות.‬
‫פרד, אני מרגיש שאני משתגע.‬
‫היית מת, עכשיו אתה חי.‬
‫החברה שלך מתה ושלי נעלמה, כלומר…‬
‫תגיד לי מה קורה.‬
‫ספר לי את האמת.‬
‫אתה עדיין מנגן בגיטרה?‬
‫די כבר עם החרא הזה.‬
‫פרד, ברצינות. חלפו עשר שנים ארוכות,‬ ‫זה הרס אותנו.‬
‫אימא מתה מצער, ו…‬
‫לא יודע, אתה חייב לי הסבר כלשהו.‬
‫אתה לא יכול לבוא לכאן ולדבר על גיטרה.‬
‫אתה מבין?‬ ‫-אני יודע.‬
‫אני יודע שחברתך, נורה, בצרות.‬
‫זה בערך באשמתי.‬
‫זה סיפור ארוך. אספר לך בדרך.‬
‫"בדרך"? אתה יודע איפה היא?‬
‫אמרתי שאסביר.‬
‫בוא, אסור להישאר כאן.‬
‫- ניס, יוני 2006 -‬
‫סוף־סוף חופשי!‬
‫חשבת ששכחנו ממך?‬
‫לא יכולנו לבקר, אבל תכננו משהו.‬
‫שמפניה?‬
‫אז מה קורה איתכם?‬
‫אבא שלי שילם על לימודי מנהל עסקים.‬
‫הבחור הזה עדיין מתלמד.‬ ‫-היכנס. מצפה לנו לילה ארוך.‬
‫אני מקווה שהצלחת לנוח.‬
‫היכנס.‬ ‫-נתראה אח"כ, בסדר?‬
‫- ניס, כיום -‬
‫הסתתרתי כאן.‬
‫קסלר ואוסטרטג לא ימצאו אותנו.‬
‫נהיה מוגנים.‬
‫ברוך הבא לארמון שלי.‬
‫משפחה מושלמת, מה?‬
‫כן, בטח.‬
‫נורה סיפרה לי כמה דברים. לא הכול, אבל…‬
‫היא סיפרה לי איך פגשת את ז'ודית.‬
‫אליס…‬
‫זו הבת שלי.‬
‫דיברתי עליך הרבה.‬
‫היא קוראת לך "דוד גיום".‬
‫הלוואי שתיפגשו.‬
‫איפה היא?‬
‫במקום בטוח.‬
‫עדיף שתדע כמה שפחות.‬
‫אתה יודע שאני כבר לא ילד?‬
‫באמת, אני חושב שמגיע לי הסבר.‬
‫פרד!‬
‫זכותי לדעת במה סיבכת אותנו.‬
‫החרא הזה דפק גם אותי, לא רק אותך.‬
‫אתה צודק.‬
‫פישלתי.‬
‫הרסתי הכול.‬
‫הייתי צעיר.‬
‫לא ידעתי שאני טיפש.‬
‫קסלר, אוסטרטג. אחד נוכל והשני פסיכופת.‬
‫מה אוכל לומר?‬
‫אבא צדק.‬
‫אני סתם לוזר.‬ ‫-למי אכפת מאבא?‬
‫למה עדיין רודפים אותך?‬
‫כי אני יודע יותר מדי.‬
‫הם יודעים שאוכל להסגיר אותם‬ ‫אחרי כל השנים האלו.‬
‫הם לעולם לא יפסיקו.‬ ‫-איך נורה קשורה לזה?‬
‫הם משתמשים בה כדי להגיע אליי.‬
‫לא אתן שיהרגו אותה כמו את סוניה וז'ודית.‬ ‫-איפה היא?‬
‫איפה היא? למה אנחנו כאן?‬
‫לעזאזל, בוא נלך אליה.‬ ‫-הירגע. נעשה את זה ברגע הנכון. בסדר?‬
‫הבט בי. הירגע. אנו צריכים לחכות.‬
‫- ניס, אוגוסט 2008 -‬
‫שלום.‬
‫היי, בנאדם.‬ ‫-היי, אח קטן.‬
‫אני מותש.‬
‫של מי המכונית בחוץ?‬ ‫-שלי.‬
‫מכונית הצעצוע ההיא שלך?‬ ‫-כן.‬
‫אין מצב.‬
‫אין לך אימונים אולימפיים?‬
‫לא, יש לי חופשה בסופ"ש,‬
‫לפעמים משחררים אותנו מהכלוב.‬
‫אתה קנית אותה?‬ ‫-כן, למה?‬
‫למה לא דיברת איתי? הייתי מדבר עם קסלר.‬
‫זו מכונית טובה. היא אדומה ונוסעת,‬ ‫זה כל מה שצריך.‬
‫נחמד, תוכל לתפוס תלמידות מחטיבת הביניים.‬
‫סיימתי י"ב, אני לא צריך בנות‬ ‫מחטיבת הביניים.‬
‫יש לי מדבקות "הלו קיטי", אם את רוצה.‬
‫מי זו? סוניה?‬ ‫-כן.‬
‫היא התבגרה יפה.‬ ‫-די כבר.‬
‫נו, באמת.‬
‫הבכור שלי!‬
‫שלום.‬ ‫-איך האימונים?‬
‫ברחתי, לא יכולתי עוד.‬ ‫שקט, המשטרה רודפת אחריי.‬
‫איך הולך, סוניה?‬ ‫-בסדר.‬
‫נראה שאתה שמח לראות אותי.‬ ‫-כן.‬
‫הוא נחמד אלייך?‬
‫די, אל תהיה טיפש.‬
‫אתה נשאר? אנחנו שותים.‬ ‫-כן.‬
‫ספורטאים לא שותים.‬ ‫-מותר לי להירגע, לשם שינוי.‬
‫באותו עניין… בוא נדבר על זה.‬
‫רוצה לצאת הערב עם מכונית הלגו שלך?‬
‫אל תהיה טיפש, פרד.‬
‫אתה תצטרף לנבחרת צרפת, בסדר?‬
‫בסדר, אבל תוכל לרדת ממני לחמש דקות?‬
‫כשהעונה תסתיים, כן.‬
‫אתה חייב לנו את זה.‬
‫רגע, מה בדיוק אני חייב לך?‬
‫טוב, מי רעב?‬
‫הכול טוב?‬ ‫-כן, מה איתך?‬
‫השרירים האלו!‬
‫יש לך ציצים עכשיו?‬
‫בבקשה. אני נותן לך את העולם.‬
‫מה תשתה?‬ ‫-וודקה ורדבול.‬
‫אביא לנו משהו לשתות.‬
‫על מה אתה מסתכל?‬
‫על החברה של אחי? בסדר.‬
‫חבר'ה, יש לי הפתעה בשבילכם.‬
‫מאיפה השגת את זה?‬ ‫-מברצלונה.‬
‫ברצינות?‬
‫זו הייתה ההתמחות שלך שם?‬
‫אני פותח עסק משלי.‬
‫אנו נגיע היישר לפסגה.‬
‫אם נמכור לפי גרמים לנערים עשירים,‬
‫נרוויח כסף מטורף.‬
‫תמכור לחבר'ה מהטניס.‬ ‫-לא, תשכח מזה.‬
‫לא בחרו בך?‬ ‫-הם העיפו אותי.‬
‫חתיכת אידיוט.‬
‫על מה?‬
‫"שימוש בסמים לא חוקיים‬ ‫והכנסת זרים למתחם".‬
‫הבאתי זונות.‬
‫אתה אידיוט.‬
‫אחיך נחמד, אבל הוא די שמוק, לא?‬
‫כן.‬
‫כן?‬ ‫-לא, כלומר…‬
‫מאז שהוא היה קטן, הוא ואבא שלי…‬
‫הם כעסו זה על זה במשך כל חייהם.‬
‫זו מסורת משפחתית.‬ ‫-כן? מסורת משפחתית? ואתה לא משתתף בה?‬
‫לא, אסור לי.‬ ‫-למה?‬
‫אתה צריך להיות גברי וקשוח,‬ ‫עם זין כזה גדול.‬
‫מה לעזאזל?‬ ‫-מצטער.‬
‫לך לבדיקת עיניים.‬ ‫-הירגע.‬
‫מה להירגע?‬
‫את חושבת שזה מצחיק?‬ ‫-לא, בכלל לא.‬
‫אולי נחליף חולצות?‬
‫אשלח את החולצה שלך לניקוי יבש.‬ ‫-כן.‬
‫וזה שהערב שלי נהרס?‬
‫כלום לא נהרס. תראה, אני מוכן…‬
‫אל תתעסק עם אחי!‬ ‫-מי אתה בכלל?‬
‫- ניס, כיום -‬
‫אתה מעשן?‬
‫תן לי את זה.‬
‫לא ממש, אבל עכשיו…‬
‫מה שלום אבא?‬
‫לא משהו.‬
‫הוא מסתדר.‬
‫בוודאי קשה לכם.‬
‫בהחלט.‬
‫כן, אני בטוח.‬
‫אני לא ישן.‬
‫דבר איתי, פרד.‬
‫תראה…‬
‫נורה ואני‬
‫עשינו הסכם.‬
‫ניצור קשר זה עם זה בעת צרה.‬
‫כשז'ודית ואני חזרנו,‬
‫והבחורים הגיעו לאיברי…‬
‫אמרתי לה שעליה לעזוב.‬
‫המשטרה הייתה מבינה שהיא קשורה.‬
‫וגם קסלר ואוסטרטג.‬
‫היא לא רצתה לעזוב אותך.‬
‫ידעת שהצעתי לה להינשא לי?‬
‫תמיד היית רומנטיקן.‬
‫איך מצאת אותה?‬
‫איתרתי את הטלפון שלה.‬
‫היא באולם התצוגה שלו.‬
‫יש להכות חזק ומהר לפני שיעבירו אותה.‬
‫- ניס, ספטמבר 2008 -‬
‫מה נשמע?‬ ‫-לאן אתה הולך?‬
‫יש לך פיזיותרפיה בעוד שעה.‬
‫עדיין לא החלמתי.‬
‫תקשיב, אם יש סיכוי קלוש להציל את הגיד שלך…‬
‫אתה והגיד הארור שלי.‬
‫בואו לא נתחיל שוב.‬
‫תשוב למגרש בעוד שישה חודשים.‬ ‫אתה צריך לעבוד קשה ולרצות את זה.‬
‫פרדריק! מה אתה עושה?‬
‫עכשיו אתה מרוצה?‬
‫אני לא מסוגל יותר. אני חייב להסתלק מפה.‬
‫יש לנו בעיות אחרות.‬
‫יש ביקוש מטורף. אנחנו מסתכנים.‬
‫מישהו עקב אחריי בכביש המהיר במשך 15 ק"מ.‬
‫חשבתי שזו המשטרה.‬
‫בסוף הם ויתרו. שני גייז מהסוג השרירי.‬
‫כמעט השתנתי במכנסיים.‬
‫אנחנו צריכים מבריחי סמים.‬
‫אנשים שלא שמים לב אליהם בשום מקום.‬
‫אנחנו נשתלט על השוק.‬
‫- ניס, כיום -‬
‫- ברצלונה, ינואר 2009 -‬
‫מה את רוצה לשתות?‬ ‫-שמפניה.‬
‫שלום, עלמתי.‬
‫לעזאזל!‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫עובדת, ואתה?‬
‫אני עם כמה חברים. רוצה משקה?‬
‫מה תרצה? עליי.‬
‫אל תעבדי כל הלילה. בואי לשתות איתנו.‬
‫אי אפשר, אני עובדת.‬ ‫-אל תזוזי. אני כבר חוזר.‬
‫היי, זו החברה שלי, ז'ודית. היא תחליף אותך.‬
‫סוניה, ז'ודית.‬ ‫-את החברה של אחיו.‬
‫אחליף אותך.‬ ‫-בואי נשתה.‬
‫מה את עושה שם?‬
‫אנחנו עובדים ביחד, אבל גם מבלים.‬
‫אנחנו עושים כסף, זה נחמד.‬
‫איך בלימודים?‬
‫זה בסדר.‬ ‫-כן, כך זה נראה.‬
‫החברה של אבא שלי התרסקה, זה הכול.‬
‫היו לו חובות עצומים. הוא לא סיפר לאף אחד.‬
‫אימי נאלצה לחזור לעבוד בגיל 45‬ ‫והוא שקע בדיכאון.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-נאלצתי לטפל בזה בעצמי.‬
‫אני לא רוצה לחזור.‬
‫איש לא רוצה לחזור.‬
‫אני עובדת בכל מיני מקומות‬ ‫כדי לשלם על לימודים ומגורים.‬
‫קשה ללמוד אחרי לילה במועדון.‬
‫אח שלי יודע?‬
‫ובכן, אנחנו…‬
‫נפרדנו, אני וגיום.‬
‫ייתכן שיש לי עבודה בשבילך,‬ ‫יותר משתלמת מאשר המועדון.‬
‫חוקית?‬
‫יש לך רישיון?‬
‫ג'ואקים ילווה אותך בפעם הראשונה.‬
‫לאחר מכן תהיי לבד.‬
‫שימי לב והקשיבי.‬
‫סעי בדרכים כפריות.‬
‫אפשר לנסוע בכבישים, אך לא ראשיים.‬
‫אלתרי אם תיתקלי במכשולים,‬ ‫אבל הישארי במסלול.‬
‫הישארי רגועה.‬
‫את סטודנטית בדרך הביתה שנהנית מהנוף.‬
‫אין בזה שום דבר מפוקפק. טוב?‬
‫אוכל לדעת היכן זה מוסתר?‬
‫תיבת ההילוכים.‬
‫חישוקי הגלגלים.‬
‫הפגוש האחורי.‬
‫משענות הידיים.‬
‫בכל מקום.‬
‫לעזאזל, משטרה.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫שלום.‬
‫שלום. רישיונות, בבקשה.‬
‫אני סטודנטית בברצלונה.‬
‫החבר שלי בא לבקר לכמה ימים,‬
‫ואנחנו נוסעים לאימא שלי.‬
‫למה אתם נוסעים בדרכים כפריות?‬
‫אנחנו לא ממהרים.‬
‫תודה. תיהנו מהנסיעה.‬ ‫-תודה.‬
‫שלום, חברים.‬
‫הכול טוב?‬
‫איך הלך?‬
‫היא הייתה נהדרת.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫נהדר.‬
‫נתראה בעוד שבועיים?‬
‫בואי.‬
‫זה בשבילך.‬
‫מתנה קטנה.‬
‫מכאן והלאה…‬
‫תצטרכי להיצמד לכל מסלול חדש.‬
‫זה ישתנה בכל פעם.‬
‫נצטרך להיות ממוקדים,‬ ‫אנו לא היחידים בדרכים.‬
‫מצאי נתיבים וגייסי עובדים.‬
‫הקפידי על פרופיל נמוך.‬ ‫ייתכן שעוקבים אחרינו.‬
‫אנו מתרחבים.‬
‫העבודה מגוונת יותר.‬
‫זה כל מה שעלייך לדעת.‬
‫זה עדיף לכולם.‬
‫הכול טוב?‬
‫מתנה קטנה בשבילך.‬
‫- ניס, כיום -‬
‫פרד.‬
‫למה הלכת לסוניה באותו ערב?‬
‫היא ידעה יותר מדי.‬
‫הם רצו להיפטר ממנה.‬
‫הגעתי לשם מאוחר מדי.‬
‫הישאר פה.‬
‫אין מצב. אני בא.‬ ‫-לא.‬
‫אל תתווכח. אתה לא חושב שאני מסוגל?‬
‫תן לי אקדח.‬
‫אתה יודע להשתמש בו?‬
‫לא.‬
‫אתה מכוון.‬
‫עוצר את נשימתך ויורה.‬
‫כמו בסרטים.‬
‫זה טעון?‬ ‫-כן, היזהר.‬
‫עלינו לנוע לאט. עשה כדבריי, בסדר?‬
‫גיום?‬
‫התרחק!‬
‫עוף לאחור!‬
‫התרחק מכאן!‬
‫התרחק!‬ ‫-אל תדאג, היא בסדר.‬
‫לא באנו אליה.‬
‫וגם לא אליך, למען האמת.‬ ‫-התרחק!‬
‫או מה? תירה בי?‬
‫אתה בריון עכשיו?‬
‫תמיד היית רומנטיקן.‬
‫זה דווקא טוב.‬
‫אבל אתה עדיין טיפש. ביי, גיום.‬
‫אתה בסדר?‬
‫רוץ!‬
‫אל תזוז.‬
‫הנח את האקדח! עכשיו!‬
‫יפה.‬
‫אתה אמיץ.‬
‫עשה את זה.‬
‫למה הרגת אותה?‬
‫אתה מתכוון לסוניה?‬
‫די לבזבז זמן, הרוג את המנוול!‬
‫היית רוצה, מה?‬
‫תמיד הפלת את האשמה שלך עליי.‬
‫סתום את הפה!‬
‫סתום כבר את הפה.‬
‫ראיתי אותך!‬
‫הייתי שם, ראיתי הכול!‬
‫לא ראית אותי הורג אותה.‬
‫שאל את אחיך מה קרה באותו ערב.‬
‫פרד, תגיד משהו.‬
‫הוא מנסה לרמות אותך. הרוג אותו!‬
‫- ניס, יוני 2010 -‬
‫שכב על הארץ!‬
‫קדימה!‬
‫רד למטה, עכשיו!‬
‫קום.‬
‫פרד. מה אתה עושה כאן?‬
‫את לבד?‬ ‫-לא. אחותי ישנה.‬
‫צאי החוצה ונדבר.‬
‫מה?‬ ‫-בואי.‬
‫מה לעזאזל? אמרתי לך שסיימתי.‬
‫אנחנו בצרות.‬ ‫-למה?‬
‫המשטרה עצרה אותי היום.‬
‫מה?‬ ‫-עצרו אותי ועשו לי שימוע.‬
‫נאלצתי לסגור עסקה.‬
‫נתתי להם את קסלר ואוסטרטג.‬
‫אבל הם חברים שלך.‬ ‫-אילו חברים? אנחנו חייבים להציל את עצמנו!‬
‫גם הידיים שלך מלוכלכות.‬
‫את תשכנעי אותם לדבר. הם בוטחים בך.‬
‫המשטרה תקבל את מבוקשה ואנו נקבל חסינות.‬
‫בסדר?‬
‫עשי זאת, סוניה.‬
‫יש לי את הכסף. עשי את חלקך,‬
‫ולא תראי אותי שוב.‬
‫למה אינך מבקש מז'ודית?‬
‫ז'ודית בהיריון. אל תכניסי את ז'ודית לזה.‬
‫שימי מיקרופון במחשוף…‬
‫עזוב אותי.‬ ‫-ושמעי להוראות השוטרים. בסדר?‬
‫לעזאזל, בבקשה.‬
‫אל תיתממי.‬
‫מה אכפת לך מהחבר'ה האלו?‬
‫אתה אוהבת את קסלר?‬
‫בבקשה, תגידי שלא.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫את מאוהבת?‬
‫לא. לא באוסטרטג.‬ ‫-הפסק!‬
‫סוניה?‬
‫זו אחותי. אני צריכה ללכת.‬ ‫-"היפה והחיה".‬
‫מה את עושה?‬
‫פרד, הפסק.‬ ‫-למי את מתקשרת, לעזאזל?‬
‫תני לי.‬ ‫-ההורים שלי באים, תסתלק!‬
‫שיחקת והפסדת, לעזאזל.‬
‫ההורים שלי באים.‬ ‫-את צוחקת עליי?‬
‫שיחקת והפסדת!‬
‫פרד, די. תסתלק. לעזאזל.‬
‫- ג'ו אוסטרטג -‬
‫סוניה, את שם? מה קורה? סוניה?‬
‫הנח לי. מה אתה עושה?‬
‫עזוב אותי!‬
‫-הפסיקי לצעוק!‬
‫הירגעי! הפסיקי לצעוק, לעזאזל!‬
‫אמרתי לך להפסיק.‬
‫עזוב אותי!‬ ‫-הפסיקי!‬
‫הפסיקי לצעוק!‬
‫לעזאזל!‬
‫מה אתה עושה כאן? איפה סוניה?‬
‫היא השתגעה.‬
‫היא רצתה להלשין.‬
‫חכה, לעזאזל.‬
‫ג׳ו!‬
‫היא השתגעה.‬
‫מה לעזאזל?‬ ‫היא הייתה היסטרית, מה יכולתי לעשות?‬
‫ג'ו, אל תעשה את זה, לעזאזל.‬
‫זה נגמר, אוסטרטג.‬
‫שיחקת והפסדת. זה נגמר.‬
‫מה?‬
‫מה אמרת?‬
‫מה?‬
‫מה אמרת?‬
‫אמרת "שיחקת והפסדת"?‬
‫מה זה משנה מה אמרתי?‬
‫לכל הרוחות!‬
‫מה זה משנה?‬
‫פרד, זה מה שאמרת לפני שהרגת את סוניה.‬
‫זה מה שאמרת. "שיחקת והפסדת".‬
‫אינס שמעה אותך, פרד.‬
‫הרגת את סוניה? ענה לי!‬
‫לא הייתה לי ברירה. היא עמדה להלשין.‬
‫היית רוצה שאלך לכלא?‬
‫אני מפלצת.‬
‫חתיכת מנוול.‬
‫ואתה בחור נחמד שלא יפגע בזבוב.‬
‫אינך רואה רוע, גם כשזה לנגד עיניך.‬
‫קל לעצום עיניים ולכסות את האוזניים. נכון?‬
‫זה קל.‬
‫אל תגיד לי שאין לך מושג על מה אני מדבר.‬
‫גם אני הייתי רוצה להיות האח הקטן.‬
‫שקוף בעיני כולם, לא רואה ולא שומע כלום.‬
‫תמיד רצית שהוא יעניק לך יותר תשומת לב.‬
‫אלו החיים, אח קטן.‬
‫הפסק.‬
‫מישהו צריך לעשות את העבודה המלוכלכת.‬ ‫-הפסק.‬
‫הפסק!‬
‫זה בסדר, חבר.‬
‫זה הדוד שלך, גיום.‬
‫אני ביקשתי ממנו לבוא.‬
‫את זוכרת את דוד גיום?‬
‫אביך דיבר עליו הרבה.‬
‫איפה אבא?‬
‫אבא…‬
‫אביך נמצא עם אימך.‬
‫הם ביחד עכשיו.‬
‫- מבוסס על הספר "הנעלמים" מאת הרלן קובן -‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬