СЕРІАЛ NETFLIX
НІЦЦА, ЧЕРВЕНЬ 2010
-Привіт, братику. -Фреде.
Досі працюєш? Неймовірно!
У нас не буде часу поговорити.
-Ти вже їдеш? -Так.
Він мене дістав. Не можу більше терпіти.
Не можеш спробувати? Заради мами?
Що собою являє вивчення менеджменту?
Хто вклав тобі це в мізки? Музика, чуваче!
Годі, ти втер мені носа. Годі!
Гаразд, тримай!
Соня повернулася?
О, чуваче,
досі кохаєш її?
Годі. Вона ідіотка.
-Не кажи так. -Що?
Будь-яка дівка, що кидає мого брата, ідіотка.
-Ні… -Ні?
Припини. Годі хандрити.
Чорт, біжи!
Біжи!
Він псих!
БЕЗ ЖОДНОГО СЛІДУ
ЗА МОТИВАМИ РОМАНУ ГАРЛАНА КОБЕНА
НІЦЦА, НИНІ, ЧЕРЕЗ ДЕСЯТЬ РОКІВ
ГІЙОМ
Досі не спиш? Завтра рано вставати на похорон твоєї мами.
У мене був кошмар.
Ти в нормі?
Не зовсім.
Ви, друзі, пізно завершили?
Так. Сержіо наполягав, щоб купити мені щось випити.
Ти знаєш, як воно. Проводили брифінг.
Так.
Що це?
Йшла через Рей-парк. Поспішала й упала.
-Доволі сильно впала. -Так.
Що ти робила?
Ми привезли дитя на бульвар Горбелла.
-Це не зовсім наша зона. -Так, узагалі.
Я скучав без тебе.
Я тут.
Гаразд?
Ти в нормі? Як почуваєшся? Тримаєшся?
Не починай зараз і ти.
Твоя сестра вже поводиться, ніби я дряхлий.
Припини!
Сказала, що відвезу його, і він розлютився.
-Тримайся. Я зараз повернуся. -Гаразд.
Александре.
Дякую, що прийшов.
Співчуваю.
Мені дуже подобалася твоя мати.
-Щось не так? -Це був Сержіо.
Вибач. Не зможу залишитися надовго.
Ти маєш іти зараз?
Ні. Не зараз. Трохи побуду з тобою,
але не зможу залишитися увечері.
Що відбувається?
Діти, яких я знаю, побили іммігранта і вкрали 2.000 баксів.
Він не має ні документів, ні доказів, він не може подати заяву.
Сержіо каже, треба забрати гроші, доки вони їх не витратили.
Це не можна зробити без тебе?
-Один цей раз? -Це моя справа.
Мені шкода. Я ще тут.
Усе гаразд, але маю залишитися на ніч тут.
Не можу залишити батька самого.
Побачимося завтра.
Буду в нормі. Я великий хлопчик.
Буду в нормі.
Якби Флоранс була тут,
вона б сказала, що я ніколи не вмів говорити промов.
Але Флоранс більше немає,
то скажу коротко.
Флоранс боролася з раком шість місяців,
але щось у неї всередині згасло вже давно.
Вона мала пережити
іншу, набагато страшнішу трагедію.
Смерть її сина, Фредеріка.
Вона не змогла прийняти його смерть.
Наша сім'я була зруйнована
в день, коли ми втратили Фредеріка.
-Сьогодні… -Навіщо він це робить?
-…через процес скорботи. -Не зараз, будь ласка.
Скорбота не процес.
Це рана, що не затягується.
Флоранс була поранена
назавжди.
Скорбота її вбила.
Знаю, вона спочиває з миром із Фредеріком.
Я не зможу. Я не хочу!
Я не сказав повної правди.
Не сказав, що смерть твого брата довела її до божевілля. Смутку й божевілля.
Подай мені сорочку від піжами, будь ласка.
Дякую.
Тату…
Як ти?
А що в тебе?
Ти впораєшся? Хочеш, щоб я зосталася?
Ні, продовжуй справу.
Не люблю, коли ведеш машину вночі.
Моя мама так завжди казала.
Тож…
Обійми мене міцно.
Міцніше.
Почекай.
Моя мама казала ще дещо…
Не буває поганого часу для гарних речей.
Тож, поглянь…
Це справжня колекційна річ, датована кінцем 80-х.
Я прихопив її у кімнаті Маеви.
Вона з кращої виставки на всій Рив'єрі.
Ти знаєш, що я великий романтик, тож я хотів би знати,
чи ти, Джудіт Конті, вийдеш за мене.
Ти серйозно?
Тобто…
чудово, що ти це спитала, бо є дещо ще…
Я незрівнянний, коли щось роблю серйозно.
Ти станеш моєю дружиною?
Я вже твоя.
ЇДЬ ПОВІЛЬНО, СЕРДЕНЬКО! КОХАЮ ТЕБЕ!
Так, вона була моєю дружиною! Гаразд?
Так «твоєю дружиною»…
Що це значить?
Бути твоєю дружиною не було найприємнішим для неї.
Подивись на своє життя, а потім навчай мене будувати відносини!
Ти нікчема! Чортів йолоп!
Я ЗАВЖДИ КОХАТИМУ ТЕБЕ
Привіт, мила. Це я. Іду додому.
Сподіваюсь, ти в нормі. Я в порядку.
Усе. Цілую.
Передзвони, коли отримаєш це,
і дай знати, чи купити щось поїсти.
Я голодний, як вовк.
Кохаю тебе. Бувай.
Джудіт?
Не чекав на тебе сьогодні. Вибач, не міг прийти вчора.
Ти в нормі?
-Так. -Тримаєшся?
Так. Ти бачив Джудіт?
Ні.
Чорт.
Вона повернулася вчора через невідкладну справу.
Про дітей, що обібрали іммігранта.
Ніхто мені про це не казав.
Хлопці з кварталу Сен-Рок, що обчистили чувака.
Сержіо хотів знайти їх, щоб повернути гроші.
Уявлення не маю. Учора було тихо.
Її немає вдома. Я телефоную весь день.
Її машини немає. Я…
Не знаю, де вона.
Заспокойся. Зателефонуймо Сержіо.
НІЦЦА, ЖОВТЕНЬ 2017
Заходь.
Джудіт буде з нами працювати.
-Привіт. -Привіт.
Ой, вибач…
-Гійом. Дуже радий. -Навзаєм.
Гійом працює на маршруті між Ла-Трініте й Аріана.
Як раз розповідав Джудіт, як усе працює.
Наш офіс – це вулиця.
Наша сила в присутності, не поспішаємо…
Ми пізнаємо їх, говоримо…
Ми не поліція, і вони мають це знати.
Гійоме, зможеш показати Джудіт що і як?
Навколо Аріана, будь ласка.
Я маю піти забрати дитину, що не хоче йти до суду.
Це може бути дещо складно.
-Хто це? -Ісаак Куадіо.
Уранці його батько сказав, що йому байдуже, чи буде він у в'язниці.
Ідеально. Це чудовий спосіб розпочати.
-Звучить гарно? -Так.
Можна з тобою ще дещо обговорити?
Так.
Вибач. Якщо хочеш, сідай.
Дякую.
-Що? -Вибач, але вона мені не симпатична.
Смішно, це саме я казав вісім років тому,
коли ти прийшов з гарною зачіскою.
Справа в тому…
У чому проблема? Ти можеш прогулятися з нею пару годин?
Просто зводь її кудись.
НІЦЦА, НИНІ
Міць починається в ногах.
Це не стосується сили.
Сержіо!
Можеш завершити заняття?
-Вітаю, хлопці! -Привіт.
-Що таке? -Де Джудіт?
А вона не була з тобою? На похороні?
Ти їй телефонував учора щодо справи.
Щось про іммігранта.
Що? Вона тобі це сказала?
Ти їй телефонував чи ні?
Ні! Я не бачив Джудіт три дні.
А що брифінг і те, як ви пили до другої ночі?
Пили? Що це за маячня?
Брифінг лише наступного тижня.
-Дякую. -Не хвилюйся.
Не нервуй.
Відкрий останнє повідомлення.
«Я завжди кохатиму тебе».
Так.
Що?
Це те, що кажуть, коли йдуть, щоб пом'якшити удар.
Не може бути. Я їй освідчився після похорону.
У неї на очах були сльози.
Я щось би відчув.
Так.
Я знаю її. Вона б мені сказала.
-Що ти будеш робити? -Не знаю.
А що ти? Тобі не треба йти додому?
Не знаю.
Що це значить?
Хіба в тебе не досить справ без мого лайна?
Ні, скажи мені. Давай.
Це складно.
-Що складно? Викинь це з себе! -Чорт!
Ти якийсь час ночуєш на роботі?
Іноді.
Наші з Авою відносини непрості.
Я кожного дня бачу дітей, розумієш? Таке в мене життя.
Але мати власне дитя. Я не знаю.
Я дуже боюся.
Мабуть, я занадто надивився на нещасних дітей з поганих сімей,
що сам боюся стати поганим батьком.
Це неможливо, друже.
Ти будеш гарним батьком, Дако.
-Справді? -Справді.
-Невже? -Так, друже.
Я, блін, казав їй тисячу разів.
Вона знає, я не хочу дітей.
А потім приходить така вся ніжна і каже, що вагітна.
Як я мав реагувати? Показувати, як це круто?
Вітати її?
Я не хочу дітей.
Я не можу прикидатися.
Однак, я її розумію. Я знаю, я придурок.
-Ти точно придурок. -От чорт.
Ні, але…
Пішов ти, чуваче.
Чортове пекло.
Чорт!
НІЦЦА, ЖОВТЕНЬ 2017
Marlboro, Camel!
Ісааку!
-Що таке? -Чого ви хочете?
-Я не палю. -Я не піду.
-О котрій тебе чекає суддя? -Облиште, пане.
Суддя сказав…
Написав, що я злочинець. Це правда. Я не піду.
Якщо ти не підеш, як ти зміниш його думку?
Ти можеш довести, що ти не злочинець.
Може не спрацювати, але якщо не підеш, все скінчено.
100% тих, хто виграв у лотерею, перевіряли везіння.
І який зв'язок?
Просто піди з ним на зустріч, чорт забирай.
Скажи, що ти годинами сидиш в бібліотеці
і робиш дурниці, коли вона закрита.
Може, гляне на тебе по-іншому.
«Ого, це освічений бандит! Не знав, що такі бувають».
Які книжки ти читаєш?
Хто це? Ще одна новенька?
Графічні романи? Манга?
Годі хапати мене за яйця цим лайном.
-Ти цим усіх відлякуєш. -Ісааку.
Усе завершено! Суддя бачитиме чорношкірого хлопця з Аріана.
-Коли? -О восьмій ранку.
-Зустріньмось о 7:00. -Я буду спати.
О 7:00 на зупинці трамваю «Понт-Мішель».
Думаєш, він прийде?
Гадаю, побачимо.
Але я там буду.
Чому ти не відповів, коли він запитав, хто я?
Тому що ти не в команді.
Це не те, що я чула.
Почекай секунду.
Чому ти хочеш цим займатися? Це важка робота.
-Ти її робиш. -У мене немає вибору.
-Таке моє життя. -Зі мною те саме. Таке моє життя.
Розумієш, вони не милі дітки, яким не вистачає лише поцілунків?
Вони сповнені люті.
У них жахливе життя з реальними проблемами.
Тим, що не дає тобі заснути вночі.
Але не можна їх покинути, бо вони загинуть.
Ти це розумієш?
Забудь, що є робочий час.
Забудь, що є вільний час,
заняття з йоги.
Ти матимеш сказати своєму хлопцю, що на нього в тебе часу немає.
-Ти дійсно до цього готова? -Так. І я не маю хлопця.
Ходімо.
Куди?
Ти хоч бачила дитину, що нюхає клей?
Дівчат, яких ґвалтує група хлопців, яким і 12 немає?
А дітей, які ходять із зброєю на поясі і поводяться, як круті?
-Ні. -Ні. Нічого з цього?
А якщо хтось із них плюне тобі межі очі?
Чи назве тебе шлюхою?
-Чи схопить тебе за зад? -Я пройшла через гірше.
Слухай, я не така ніжна, як виглядаю.
Перевір мене. То будемо знати точно. Пан чи пропав.
Точно?
Спочатку зніми метелика.
-Це ж біжутерія. -Я ношу прикраси?
Ні, так?
Одягни це.
Серйозно.
-Це? -Одягай.
-Ходімо. Іди за мною. -Краще?
Це епіцентр діяльності.
-Ти їх знаєш? -Не всіх.
Гаразд, ми маємо
встановити контакт.
Просто говоримо з ними. Не вичитуємо, не судимо.
І є ще дещо.
Ніколи не кажи, що ти соцпрацівник.
У жодному разі, зрозуміла? Це правило.
Куди йдеш?
Тобі щось потрібно?
-Ні, дякую. -То якого біса ти тут робиш?
Чекаю на друга.
Тут не чекають. Забирайся.
Іди в інше місце.
-Забирайся до біса! -Добре.
-Вибачте. -Годі гаяти наш час.
Ти тупа? Забирайся!
Я зрозуміла. Я вас напружую. Я піду, але я маю зустріти друга.
Можете біситися, я чекатиму.
Не доганяєш. Іди до біса!
-Забирайся. -Заспокойся.
Забирайся під три чорти!
О чорт.
Так, я розумію. Дійсно. Я вас турбую.
-Привіт, хлопці. Ти в нормі, люба? -Це твій друг?
Ми просто говоримо.
-Пані? -Усе гаразд.
-Ми просто говоримо. -Ваші документи.
Не турбуйтеся. Усе дійсно гаразд.
Я не турбуюся. Це моя робота.
-Документи, будь ласка. -Чому?
-Документи, будь ласка. -Чому ви їх завжди чіпаєте?
-Годі. -Тримайтеся осторонь. Хапай його!
Хапай його, чорт. Хочете погратися?
Ей, заспокойтеся!
-До стіни. -Гаразд!
Це смішно? Побачиш.
Повернися, руки на стіну!
Закрий рота.
НІЦЦА, НИНІ
Я ЗАВЖДИ КОХАТИМУ ТЕБЕ
Я ТЕЖ, ПАНІ ЛУККЕЗІ
ДЖУДІТ, БУДЬ ЛАСКА, ВІДПОВІДАЙ
АДРЕСА НЕВІДОМА ВАШЕ ПОВІДОМЛЕННЯ НЕ ВІДПРАВЛЕНЕ
Чорт.
Що ти робиш, Гійоме?
Чорт.
Мені потрібне її досьє, аби знайти її.
Знайшов.
Ти йдеш?
Народилась у Драґіньяні.
Може, спочатку кави?
-Ось. -Дякую.
ПЕРСОНАЛЬНІСТОРІНКИ - КОНТІ - РИВ'ЄРА
ДРУК
-Вітаю, пані Конті? -Так?
Дайте слухавку Джудіт, будь ласка.
-Тут немає Джудіт. -Гаразд.
Вибачте. Гарного дня.
Вітаю, ви зателефонували родині Конті…
Не знаєш, де шукати?
У нас була угода.
Угода?
Що ти маєш на увазі?
Ми не питали одне одного про минуле.
Я тільки знав, що вона не контактувала з батьками.
Мене влаштовувало, ніби життя не було до неї.
Розумієш?
Ні кохання, ні відносин.
Ніби народилися в день, коли зустрілися.
Ти це виконував?
Так.
Вона, мабуть, ні. Знала про мене все.
НІЦЦА, ЖОВТЕНЬ 2017
Він соцпрацівник. Чому він тут?
-Це правда? -Так.
А твоя подруга?
Це її перший день. Не звинувачуйте її.
-Якого біса ти цього не сказав? -Ви не питали мене, тож…
Моя робота – говорити з людьми, цікавитися ними…
-Не так, як у вас, тому ми тут. -Ось воно що?
Ти йолоп.
Чому ти не показав посвідчення?
Не перед дітьми, щоб поліція від нас відчепилася.
У цьому немає сенсу.
Але я дійсно думаю, що ти могла закрити рота.
Це був тест, так?
Вони триматимуть нас до завтра.
Поліція ненавидить соцпрацівників. Ми не одна команда.
Ти це розумієш?
Що в тебе за проблема зі мною?
Тобто?
Я тобі не сподобалася з самого початку. У чому справа?
У мене нема з тобою проблем.
-Узагалі? -Так.
Вітаю, пане.
НІЦЦА, НИНІ
-Можна поговорити з Джудіт? -Джудіт?
Ви помилилися.
Вибачте. Гарного дня.
Так, Сержіо.
Гійоме? Тобі слід приїхати сюди.
-Привіт, хлопці. -Привіт, Сержіо.
Прешес?
Слухай, Прешес.
Скажи їм те, що сказала мені.
Цей чоловік – хлопець Джудіт.
Вона була тут.
У неї була сумка отут.
Вона швидко йшла.
Потім прийшов хлопець.
Він хотів відібрати сумку,
але вона вдарила його, і він пішов.
Коли це було?
У четвер.
Звідки знаєш?
Тут був фургон швидкої.
Він приїздить кожного четверга.
Вони роздають голки,
тампони…
Його намагаються не пропустити…
Ти на 100% упевнена, що це була Джудіт, Прешес?
Так, це була вона.
Вона впустила сумку. У ній були гроші.
Гроші?
Був вітер, і вони розлетілися.
Вона їх підняла і поклала в кишені,
у сумку,
і потім вона впала.
На її джинсах у той день було багно.
Дякую!
Ти сьогодні пізно.
Я йшла через Рей-парк. Поспішала й упала.
НІЦЦА, ЖОВТЕНЬ 2017
Усе гаразд?
Джудіт, що з тобою?
Почекай.
Дихай.
У тебе є інгалятор?
Я тут. Усе гаразд.
Дихай! Що я можу зробити?
Дихай!
Сядь.
НІЦЦА, НИНІ
ВІГО 06 87 87 12 45
Алло?
Привіт, Віго.
Хто це?
Я колега Джудіт. Вона часом не з тобою?
Вона казала телефонувати за цим номером, якщо її телефон не працюватиме.
Вона з тобою?
Алло?
-Чого ви хочете від Віго? -Абдулай, ти його знаєш?
Він тут вештається.
Йому телефонують, коли потрібна послуга.
Він посередник.
Він доставить вас з пункту А в пункт Б.
Як дешевий потяг.
Я його знаю.
Він з'являється там, де є наркота.
Як заробить копійку,
щезає там на два-три дні.
Ти знаєш Віго?
Віго?
Вибач. Віго?
-Почекай! -Ми просто хочемо поговорити!
Стій!
Ми не поліціянти, чуваче!
Нам треба лише поговорити!
Що ти робиш?
Чорт забирай.
Он він, негідник.
Чому Джудіт телефонувала йому?
Не знаю.
Маєш мені допомогти.
Ти в нормі?
Пройшло?
Чорт.
Ти мене до біса налякала.
Я думав, ти помираєш.
Я так завжди і почуваюся.
Ти в нормі?
Я колись втратив двох найдорожчих людей, бо не встиг.
Давайте.
-Ідіть звідси. -Котра година?
Сьома ранку.
Чорт, Ісаак!
Чорт! Ми запізнилися.
«Ми»?
Що за чорт, чуваче? Я встав.
Ми туди за 20 хвилин не доїдемо.
Моя машина поруч.
Давай. Ходімо!
Що я казатиму судді?
Що я люблю книжки про Другу світову,
книжки Толкіна і ходжу на майстер-класи з письма?
Так, скажи це.
І не забудь про ввічливість.
«Вітаю, Ваша честь». «Якби я міг, Ваша честь». «До побачення, Ваша честь».
Нічого не забудеш?
Не слухай її, Ісааку. Вона перебільшує.
Казати йому про мою колекцію номерів з крадених машин?
Безперечно. Чудова ідея.
Це допоможе розтопити лід.
Дякую.
Я піду з ним, щоб пересвідчитися, що він зайшов.
Гаразд. Поїду додому, швиденько прийму душ.
Так, він тобі потрібен.
Не треба хвилюватися по мене. Що я скажу судді?
Вибач. Ходімо.
Ей! То це значить, що мене взяли?
Чесно, я не знаю. Я подумаю і зателефоную.
СВОБОДА
НІЦЦА, НИНІ
Гійом Луккезі?
Лейтенант Селін Селорія, поліція Ніцци.
-Вітаю. -Детектив Етьєн Шомар, Париж.
Я її шукав. Гадки не маю, де вона,
і я до смерті наляканий. Якби я знав, де вона була…
Останнє повідомлення від неї,
що в ньому?
Сказала, що кохає мене і завжди кохатиме.
Ви впевнені, що це все?
Дивна поведінка? Будь-що дивне?
Просто скажіть, якщо щось не так, замість невизначених фраз…
Відповідайте на питання, пане Луккезі.
Ні, усе було нормально.
Вона була така, як завжди.
Нічого незвичайного.
Що відбувається?
Ці фото зроблені два дні тому в Іврі-сюр-Сен.
Чоловіки причетні до організованого злочину.
Під нігтями у них були волосини й волокна.
Тест ДНК показав, що вони належать вашій подрузі, Джудіт Конті.
ЗА МОТИВАМИ РОМАНУ ГАРЛАНА КОБЕНА «ЗНИКЛИЙ»
Переклад субтитрів: Олена Васильєва