‎UN SERIAL NETFLIX
‎NISA, IUNIE 2010
‎- Frățioare. ‎- Fred.
‎Încă lucrezi? Incredibil!
‎N-o să putem vorbi.
‎- Deja pleci? ‎- Da.
‎M-a enervat. Nu mai suport.
‎Nu faci un efort? Pentru mama?
‎Ce tot studiezi managementul?
‎Cine ți-a băgat asta în cap? Muzică!
‎Iar mă sâcâi! Încetează!
‎Bine. Poftim.
‎S-a întors Sonia?
‎Omule, încă ești îndrăgostit?
‎Oprește-te. E o idioată.
‎- Nu vorbi așa. ‎- Poftim?
‎Orice fată care te lasă e idioată.
‎- Nu… ‎- Nu?
‎Haide! Nu mai sta bosumflat.
‎Fugi naibii!
‎Fugi!
‎E nebun!
‎DISPĂRUT FĂRĂ URMĂ
‎DUPĂ ROMANUL LUI HARLAN COBEN
‎NISA, 10 ANI MAI TÂRZIU, ÎN PREZENT
‎Încă ești treaz? Mâine devreme ‎e înmormântarea mamei tale.
‎Am avut un coșmar.
‎Ești bine?
‎Nu chiar.
‎Ați terminat târziu?
‎Da, Sergio tot insista ‎să-mi ia ceva de băut.
‎Știi cum e. Am discutat.
‎OK.
‎Ce e asta?
‎Am trecut prin Parc du Ray. ‎Mă grăbeam și am căzut.
‎- Ai căzut destul de rău! ‎- Da.
‎Ce făceai?
‎Am dus un copil în Gorbella.
‎- Nu e zona noastră. ‎- Nu, deloc.
‎Mi-ai lipsit.
‎Sunt aici.
‎Da?
‎Ești bine? Cum te simți? Reziști?
‎Nu începe și tu.
‎Sora ta se poartă de parcă sunt senil.
‎Haide!
‎Am zis că voi conduce și s-a enervat.
‎- O clipă. Mă întorc imediat. ‎- Bine.
‎Alexandre.
‎Mersi că ai venit.
‎Condoleanțe.
‎Mi-a plăcut mult de mama ta.
‎- Ce e? ‎- Era Sergio.
‎Îmi pare rău. Nu pot să stau mult.
‎Trebuie să pleci acum?
‎Încă nu. Mai stau cu tine puțin,
‎dar nu voi putea rămâne în seara asta.
‎Ce se întâmplă?
‎Niște copii au bătut un imigrant ‎și au furat 2.000 de dolari.
‎Tipul nu are acte, nicio dovadă. ‎Nu poate reclama.
‎Sergio a spus să mergem să luăm banii ‎înainte să-i cheltuiască.
‎Nu se descurcă fără tine?
‎- Doar de data asta? ‎- E cazul meu.
‎Îmi pare rău. Sunt încă aici.
‎E bine, dar va trebui să dorm aici.
‎Nu-mi las tatăl singur.
‎Ne vedem mâine.
‎Mă descurc. Sunt băiat mare.
‎O să fiu bine.
‎Dacă Florence ar fi aici,
‎ar spune că discursurile ‎nu sunt punctul meu forte.
‎Dar Florence nu mai e cu noi,
‎așa că voi fi concis.
‎Florence a luptat șase luni ‎împotriva cancerului,
‎dar ceva s-a stins în ea cu mult înainte.
‎A trebuit să treacă
‎printr-o tragedie mult mai devastatoare.
‎Moartea fiului nostru, Frédéric.
‎Nu i-a acceptat moartea niciodată.
‎Familia noastră s-a destrămat
‎în ziua pierderii lui Frédéric.
‎- Azi… ‎- De ce face asta?
‎-…prin perioada de doliu. ‎- Nu acum, te rog.
‎Doliul nu e un proces.
‎E o rană care nu se vindecă.
‎Florence fusese rănită
‎pe veci.
‎Durerea a ucis-o.
‎Știu că se odihnește în pace ‎lângă Frédéric.
‎Nu voi putea. Nu vreau!
‎Am mințit puțin.
‎Trebuia să zic și că moartea lui ‎a înnebunit-o. Tristă, dar nebună.
‎Îmi dai cămașa de pijama, te rog?
‎Mulțumesc.
‎Tată…
‎Cum ești?
‎Și tu?
‎Vei fi bine? Vrei să rămân?
‎Nu, du-te.
‎Nu-mi place să conduci noaptea.
‎Mama îmi spunea asta mereu.
‎Deci…
‎Strânge-mă în brațe!
‎Mai tare.
‎Stai puțin.
‎Mama mai îmi spunea ceva mereu.
‎Momentele frumoase nu pică prost.
‎Uite…
‎O piesă autentică ‎de la sfârșitul anilor '80.
‎Am furat-o din camera lui Maëva.
‎E de la cel mai bun târg ‎din toată Riviera.
‎Știi că sunt romantic și mă întrebam
‎dacă tu, Judith Conti, te măriți cu mine.
‎Vorbești serios?
‎Adică…
‎E minunat că întrebi asta, ‎fiindcă mai e ceva…
‎Mă pricep de minune să fiu serios.
‎Vrei să-mi fii soție?
‎Deja sunt a ta.
‎CONDU ÎNCET, SCUMPA MEA! TE IUBESC!
‎Da, a fost soția mea! Da?
‎Da, „soția ta”…
‎Ce insinuezi?
‎Nu prea i-a făcut bine să-ți fie soție.
‎Uită-te la viața ta ‎înainte să-mi dai sfaturi despre relații!
‎Ticălosule! Nemernic nenorocit!
‎TE VOI IUBI MEREU
‎Bună, iubito! Eu sunt. Mă întorc acasă.
‎Sper că ești bine. Eu sunt OK.
‎Asta e tot. Pupici.
‎Sună-mă când primești asta
‎și spune-mi dacă trebuie ‎să aduc de mâncare.
‎O să mănânc până plesnesc. Da?
‎Te iubesc. Pa!
‎Judith?
‎Judith!
‎Nu te așteptam azi. ‎Scuze că n-am venit ieri.
‎Ești bine?
‎- Da. ‎- Reziști?
‎- Da. N-ai văzut-o pe Judith? ‎- Nu.
‎La naiba.
‎S-a întors aseară pentru o urgență.
‎Copiii care au jefuit un imigrant?
‎Nu mi-a spus nimeni.
‎Băieții din Saint-Roch ‎care l-au jefuit pe unul.
‎Sergio voia să recupereze banii.
‎Habar n-am. A fost liniște ieri.
‎Nu e acasă. Am sunat toată ziua.
‎Mașina ei a dispărut.
‎Nu știu unde e.
‎Calmează-te. Îl sunăm pe Sergio.
‎NISA, OCTOMBRIE 2017
‎Intră.
‎Judith va lucra cu tine.
‎- Bună! ‎- Bună.
‎Scuze…
‎- Guillaume. Îmi pare bine. ‎- Și mie.
‎Guillaume face traseul ‎între Trinité și Ariane.
‎Îi spuneam lui Judith cum merg lucrurile.
‎Biroul nostru e strada.
‎Forța noastră e prezența, răbdarea…
‎Îi cunoaștem, vorbim…
‎Nu suntem polițiști ‎și ei trebuie să știe asta.
‎Guillaume, îi arăți lui Judith ce și cum?
‎Pe lângă Ariane, te rog.
‎Am de luat un copil ‎care refuză să meargă la tribunal.
‎Va fi cam greu.
‎- Cine? ‎- Isaac Kouadio.
‎Azi-dimineață, tatăl lui mi-a zis ‎că nu-i pasă de închisoare.
‎Perfect! E un mod bun de a începe.
‎- Sună bine? ‎- Da.
‎Putem vorbi o chestie?
‎Da.
‎Scuză-mă. Ia loc, dacă vrei.
‎Mulțumesc.
‎- Ce? ‎- Scuze, dar nu o simt.
‎Amuzant. Așa am spus și eu acum opt ani,
‎când ai venit cu părul pieptănat.
‎Chestia e că…
‎Care e problema? ‎Nu te poți plimba cu ea două ore?
‎Ieșiți măcar o dată.
‎NISA, ÎN PREZENT
‎Forța vine din picioare.
‎Nu e vorba de putere.
‎Sergio!
‎Închei tu ora?
‎- Băieți! ‎- Salut.
‎- Ce e? ‎- Unde e Judith?
‎Nu era cu tine? Pentru mama ta?
‎Ai sunat-o ieri ca să facă o treabă.
‎Ceva cu un imigrant?
‎Poftim? Ți-a spus ea asta?
‎Ai sunat-o sau nu?
‎În niciun caz! N-am văzut-o de trei zile.
‎Ba da, la ședință. ‎Ați băut până la două dimineața.
‎Ce ședință? Ce naiba e asta?
‎Ședința e săptămâna viitoare.
‎- Mersi. ‎- Nicio problemă.
‎Nu-ți face griji.
‎Deschide ultimul ei mesaj.
‎„Te voi iubi mereu.”
‎Da.
‎Ce?
‎Asta spui când pleci, ‎ca să atenuezi șocul.
‎Nici vorbă. Am cerut-o în căsătorie ‎după înmormântare.
‎I-au dat lacrimile.
‎Aș fi simțit ceva.
‎Da.
‎O cunosc. Mi-ar fi spus.
‎- Ce vei face? ‎- Nu știu.
‎Dar tu? Nu trebuia să ajungi acasă?
‎Nu știu.
‎Cum adică?
‎Ai destule pe cap și fără rahatul meu.
‎Spune-mi. Haide!
‎E complicat.
‎- Ce e complicat? Zi! ‎- La naiba!
‎Ai dormit la birou o vreme?
‎Uneori.
‎Lucrurile sunt complicate cu Awa.
‎Văd copii în fiecare zi. Asta e viața mea.
‎Dar să-i am pe-ai mei… Nu știu.
‎Sunt îngrozit.
‎Am văzut atâția copii distruși ‎în familii de rahat,
‎încât mi-e frică ‎să nu fiu un tată de rahat.
‎Nici vorbă.
‎Vei fi un tată minunat, Daco.
‎- Da? ‎- Da.
‎- Serios? ‎- Da, omule.
‎I-am spus naibii de o mie de ori.
‎Știe că nu vreau copil.
‎Apoi a venit ca o floare, ‎spunându-mi că e gravidă.
‎Cum să fi reacționat? ‎Să mă port frumos?
‎S-o felicit?
‎Nu vreau copii.
‎Nu pot fi fals.
‎Dar o înțeleg. Știu că sunt un ticălos.
‎- Chiar ești un ticălos. ‎- Rahat!
‎Nu, dar…
‎La naiba, omule.
‎La dracu'!
‎Futu-i!
‎NISA, OCTOMBRIE 2017
‎Marlboro, Camel!
‎Isaac!
‎- Ce e? ‎- Ce vrei?
‎- Nu fumez. ‎- Nu merg.
‎- La ce oră e procesul? ‎- Las-o baltă.
‎Judecătorul a zis…
‎A scris că sunt delincvent. ‎E adevărat. Nu vin.
‎Dacă nu mergi, ‎cum îl faci să se răzgândească?
‎Ai putea dovedi că nu ești delincvent.
‎Poate nu vei reuși, ‎dar s-a terminat dacă nu mergi.
‎Toți câștigătorii la loterie ‎își încearcă norocul.
‎Ce legătură are?
‎Du-te naibii să-l vezi!
‎Spune-i că stai ore în șir la bibliotecă
‎și că faci prostii doar în rest.
‎Poate te vede altfel.
‎„Un infractor cu carte! ‎Nu știam că există.”
‎Ce cărți citești?
‎Ea cine e? Altă fată nouă?
‎Romane grafice? Manga?
‎Nu mă tot bate la cap cu rahatul ăsta.
‎- Ne vei îndepărta așa. ‎- Isaac.
‎Gata! Judecătorul va vedea ‎un copil negru din Ariane.
‎- Când e? ‎- La 8 dimineața.
‎- Ne vedem la șapte. ‎- O să dorm.
‎La 7:00, în stația Pont-Michel.
‎Crezi că va veni?
‎Vom vedea.
‎O să fiu acolo.
‎De ce n-ai răspuns ‎când a întrebat cine sunt?
‎Fiindcă nu ești în echipă.
‎Eu am auzit altceva.
‎Stai puțin.
‎De ce vrei să faci asta? E o meserie grea.
‎- Tu o faci. ‎- Nu am de ales.
‎- Asta e viața mea. ‎- Așa și eu. E viața mea.
‎Ăștia nu sunt copii drăguți ‎care au nevoie de un sărut.
‎Sunt furioși.
‎Au vieți de rahat cu probleme reale.
‎Lucruri care te țin treaz noaptea.
‎Dar nu poți renunța la ei, ‎altfel vor cădea.
‎Înțelegi?
‎Uită de munca la birou.
‎Uită de timpul liber, ‎de cursurile de yoga.
‎Va trebui să-i spui iubitului tău ‎că nu vei avea timp de el.
‎- Ești pregătită de asta? ‎- Da. Și n-am un iubit.
‎Mergem?
‎Unde?
‎Ai văzut vreodată un aurolac?
‎Fetițe violate ‎de către băieți mai mici de 12 ani?
‎Copii cu arme la ei, ‎care vor să pară niște duri?
‎- Nu. ‎- Nimic din toate astea?
‎Ce faci dacă unul dintre ei ‎te scuipă în față?
‎Sau te numește curvă?
‎- Sau te atinge pe fund? ‎- Am pățit și mai rele.
‎Sunt mai dură decât par, OK?
‎Testează-mă. Așa, vom ști sigur. ‎Acționezi sau mori.
‎Da?
‎Scoate-ți fluturele.
‎- E fals oricum. ‎- Mă vezi că port bijuterii?
‎Nu.
‎Îmbracă asta.
‎Pe bune?
‎- Asta? ‎- Îmbracă-l.
‎- Vino cu mine. ‎- Așa e bine?
‎Aici vând de obicei.
‎- Îi cunoști? ‎- Nu pe toți.
‎Trebuie să fim față în față, ‎să stabilim o legătură.
‎Doar le vorbim. ‎Nu facem morală, nu-i judecăm.
‎Și mai e ceva.
‎Să nu le spui că ești asistent social.
‎Orice ar fi, da? E regula noastră.
‎Unde te duci?
‎Îți dăm ceva?
‎- Nu, mersi. ‎- Ce faci aici?
‎Aștept un amic.
‎Nu aici. Pleacă de aici.
‎Du-te altundeva.
‎- Pleacă naibii! ‎- OK.
‎- Scuze. ‎- Pierdem timpul cu tine.
‎Ești proastă? Pleacă!
‎Am înțeles. Vă deranjez. ‎Plec, dar mă întâlnesc cu cineva.
‎Enervați-vă, dar eu nu plec.
‎N-ai înțeles. Dispari!
‎- Dispari! ‎- Ușurel.
‎Pleacă naibii de aici.
‎Rahat.
‎Bine, am înțeles. Vă deranjez.
‎- Băieți! Ești OK, scumpo? ‎- Amicul tău?
‎Doar vorbeam.
‎- Domnișoară? ‎- E în regulă.
‎- Doar vorbeam. ‎- Arată-ne actele.
‎N-aveți grijă. E în regulă.
‎Nu-mi fac griji. Îmi fac treaba.
‎- Actele, vă rog. ‎- De ce?
‎- Actele, vă rog. ‎- De ce îi sâcâi?
‎- Haide. ‎- Nu te băga. Prinde-l!
‎Prinde-l! Vreți să vă jucați?
‎Ușurel!
‎- Fața la perete! ‎- Bine!
‎E amuzant? Vedeți voi!
‎Întoarce-te, mâinile pe perete.
‎Taci dracu'!
‎NISA, ÎN PREZENT
‎TE VOI IUBI MEREU
‎ȘI EU, DNĂ LUCCHESI
‎JUDITH, RĂSPUNDE-MI, TE ROG
‎ADRESĂ NECUNOSCUTĂ ‎MESAJUL NU POATE FI TRIMIS
‎La naiba.
‎Ce faci, Guillaume?
‎La naiba.
‎Îmi trebuie dosarul ei ca s-o găsesc.
‎Ăsta e.
‎Vii?
‎S-a născut în Draguignan.
‎Bem cafeaua, mai întâi?
‎- Poftim. ‎- Mersi.
‎IMPRIMARE
‎Alo! Dna Conti?
‎Da.
‎Aș dori să vorbesc cu Judith.
‎Nu e nicio Judith aici.
‎Scuze. O zi bună.
‎Bună, ați sunat la dl și dna Conti…
‎Nu știi unde să cauți?
‎Am făcut un pact.
‎Un pact?
‎Cum adică?
‎Nu întrebăm nimic despre trecut.
‎Știam doar că nu ține legătura ‎cu părinții ei.
‎Îmi convenea. ‎Parcă viața n-a existat înaintea ei.
‎Știi?
‎Fără iubire, fără relații.
‎Ca născuți în ziua în care ne-am cunoscut.
‎Și tu l-ai respectat?
‎Da.
‎Ea nu. Știa totul despre mine.
‎NISA, OCTOMBRIE 2017
‎E asistent social. Ce caută aici?
‎- E adevărat? ‎- Da.
‎Prietena ta?
‎E prima ei zi. N-o judeca prea aspru.
‎- De ce naiba n-ai zis? ‎- Nu m-ai întrebat…
‎Treaba mea e să discut cu ei, ‎să mă interesez…
‎- Nu ca tine, deci iată-ne. ‎- Da?
‎Ești un idiot.
‎De ce n-ai scos legitimația?
‎Nu în fața copiilor, ‎ca poliția să ne lase în pace.
‎N-are sens.
‎Iar tu puteai să taci din gură.
‎A fost un test, nu?
‎Ne vor ține până mâine.
‎Polițiștii ne urăsc. ‎Suntem în echipe diferite.
‎Înțelegi?
‎Care e problema ta cu mine?
‎Ce vrei să spui?
‎Din start nu m-ai plăcut.
‎Care e problema ta?
‎N-am nimic cu tine.
‎- Nici o problemă? ‎- Nu.
‎Bună, dle.
‎NISA, ÎN PREZENT
‎- Pot vorbi cu Judith? ‎- ‎Judith?
‎Nu. Greșeală.
‎Bine, scuze. O zi bună.
‎Da, Sergio.
‎Guillaume. Ar trebui să vii aici.
‎- Băieți… ‎- Bună, Sergio.
‎Prețioasa?
‎Bună, Prețioaso.
‎Spune-le și lor.
‎Omul ăsta e iubitul lui Judith.
‎A fost aici.
‎Avea o geantă ca asta.
‎Mergea repede.
‎Apoi, a venit unul.
‎A încercat să-i ia geanta,
‎dar ea l-a lovit și a plecat.
‎Când?
‎Joi.
‎De unde știi?
‎Păi, a venit ambulanța.
‎Vine în fiecare joi.
‎Ne dau ace,
‎tampoane…
‎Trebuie să fii acolo, altfel…
‎Ești sută la sută sigură că a fost Judith?
‎Da, ea a fost.
‎Și-a scăpat geanta. Erau bani în ea.
‎Bani?
‎I-a dus vântul.
‎Ea i-a adunat, i-a pus în buzunare,
‎în geantă,
‎apoi a căzut.
‎Avea noroi pe blugi în seara aia.
‎Mersi!
‎Ai ajuns târziu.
‎Am trecut prin Parc du Ray. ‎Mă grăbeam și am căzut.
‎NISA, OCTOMBRIE 2017
‎Ești bine?
‎Judith, ce-ai pățit?
‎Stai așa.
‎Respiră.
‎Ai inhalator?
‎Sunt aici. E în regulă.
‎Respiră! Ce să fac?
‎Respiră.
‎Ridică-te.
‎NISA, ÎN PREZENT
‎Da, alo?
‎Bună. Weego?
‎Cine e?
‎Sunt colegul lui Judith. ‎Nu e la tine cumva?
‎Mi-a zis să sun aici ‎dacă telefonul e mort.
‎E acolo?
‎Alo?
‎- Ce vrei cu Weego? ‎- Abdoulaye, îl cunoști?
‎Mai vine pe aici.
‎Îl suni când ai nevoie de o mare favoare.
‎E un intermediar.
‎Te duce din punctul A în punctul B.
‎Ca un tren ieftin.
‎Îl cunosc.
‎Stă pe unde se vinde cocaină.
‎După ce face niște bani,
‎dispare acolo două sau trei zile.
‎Îl știi pe Weego?
‎Weego?
‎Scuză-mă. Weego?
‎- Stai! ‎- Vrem doar să vorbim cu tine!
‎Stai!
‎Nu suntem polițiști!
‎Vrem doar să vorbim!
‎Ce faci?
‎La dracu'!
‎Uite-l pe ticălos.
‎De ce l-a sunat Judith?
‎Nu știu.
‎Ajută-mă.
‎Ești bine?
‎S-a terminat?
‎Rahat.
‎M-ai speriat.
‎Credeam că o să mori.
‎Se întâmplă mereu.
‎Ești bine?
‎Am pierdut cândva doi oameni dragi ‎fiindcă am întârziat.
‎Haide.
‎- Ieșiți. ‎- Cât e ceasul?
‎7:00.
‎Isaac!
‎La naiba! L-am pierdut.
‎„L-am”?
‎Ce naiba, omule? M-am trezit.
‎Nu putem ajunge în 20 de minute.
‎- Am mașina aici. ‎- Hai să mergem!
‎Ce-i spun judecătorului?
‎Că-mi place Al Doilea Război Mondial
‎și Tolkien ‎și că fac un curs de scriere?
‎Da, spune asta.
‎Nu uita să fii politicos.
‎„Bună ziua, dle judecător.” „Vă rog, ‎dle judecător.” „Adio, dle judecător.”
‎N-ai uitat nimic?
‎Nu o asculta, Isaac. Exagerează.
‎Pot să-i spun de colecția mea ‎de insigne furate?
‎Absolut. Excelentă idee.
‎Te va ajuta să spargi gheața.
‎Mulțumesc.
‎Mă duc cu el să mă asigur că intră.
‎Bine. Mă duc acasă să fac un duș rapid.
‎Da, ai nevoie.
‎Cui mă lași? Ce-i spun judecătorului?
‎Scuze. Haide.
‎Stai așa! Mă angajați?
‎Sincer, nu știu. ‎Mă gândesc și te sun.
‎LIBERTATE
‎NISA, ÎN PREZENT
‎Guillaume Lucchesi?
‎Lt. Céline Celoria, poliția din Nisa.
‎- Bună. ‎- Detectiv Etienne Chomard, din Paris.
‎Am căutat-o. Habar n-am unde e
‎și-mi fac griji. Dacă aș ști unde e…
‎Ultimul mesaj pe care ți l-a trimis…
‎Ce zicea?
‎A spus că mă va iubi mereu.
‎Ești sigur că asta e tot?
‎Nimic ciudat? Nimic anormal?
‎Spuneți-mi dacă ceva e în neregulă, ‎nu fiți evazivi…
‎Răspundeți la întrebare.
‎Nu, se purta normal.
‎Le fel ca de obicei.
‎Nimic diferit.
‎Ce se întâmplă?
‎Au fost făcute acum două zile, ‎în Ivry-sur-Sena.
‎Ambii sunt implicați în crima organizată.
‎Am găsit fire de păr și fibre sub unghii.
‎Testul ADN a arătat ‎că aparțin iubitei tale, Judith Conti.
‎DUPĂ ROMANUL „DISPĂRUT FĂRĂ URMĂ” ‎DE HARLAN COBEN
‎Subtitrarea: Dan Butuza