Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PREDSTAVLJA
-Čekaj! -To boli!
Ovo smrdi!
Jesi li dobro?
Možeš li ustati?
Vama je dobro.
Ja nemam ništa.
Baš ništa.
Svi ste me ostavili.
Lud si.
Hajde.
Ustani.
Ostavi me na miru!
Zašto me ne ostaviš?
Ići ću na odlagalište s ostalim smećem.
Tako je.
Osamdeset posto ljudi na svijetu je smeće, zar ne?
Što je s ostalih 20 %?
Oni su šljam.
Okrutno!
Ti si to rekao.
Mislim da je barem 1 % njih u redu.
Ti ljudi nisu u redu.
Nisu svjesni stvarnosti!
U redu!
U redu…
Idemo kući.
Hajde.
Kretenu!
Uhvatit ću te! Pripazi!
IMAM 46 GODINA I POSTAO SAM DOSADNA ODRASLA OSOBA
Dođi ovamo!
Svi ostali stare,
no mi ostajemo isti.
Nije bitno kamo ideš,
nego s kim.
Bit ćeš u redu.
Zanimljiv si.
I tvoje je tijelo prepuno riječi koje čekaju raj.
To se doima običnim.
Posljednjeg dana 1999.,
kad smo se razišli, rekla je:
„Drugi ću put donijeti CD-e.“
Naše posljednje riječi.
Tada bješe
gotovo među nama.
2015. GODINA
TOKIO JE POPUT TITANICA KOJI TONE
Predstava Zabavimo se!
ZA SVE KOJI SU NAS PODRŽAVALI OVIH 30 GODINA!
VIDIMO SE OPET!
-G. Oguro! -G. Oguro!
G. Oguro!
-G. Oguro! -Nemojte otići!
G. Oguro!
Svi prisutni.
-Zabavimo se! -Zabava!
Zahvaljujem vam se što ste nas toliko dugo podržali.
Hvala i vama!
Bit ću iskren.
Ne doima se kao da je predstava gotova.
Nisam siguran što ću raditi u slobodno vrijeme.
Možda se vratim u TV studio.
Da se nisi usudio!
Ja sam Sanai. Keiichiro Sanai.
-Hvala. -Drago mi je.
-Ja sam Sanai. Keiichiro Sanai. -Ne…
Otvorih privremenu agenciju.
Učinit ću bilo što, uključujući sponzoriranje predstave.
Vau…
Zbilja si, znaš…
postao jako običan.
Okrenuh novi list.
Vidim to.
Okrenut ću ga koliko god puta trebam.
Uživajmo!
-Zabavimo se! -Zabava!
Molim te.
Hvala.
Hvala na dolasku.
Puno vam hvala, g. Oguro!
-Hvala vam na svemu. -Hvala!
To je direktor Hosoi.
…uz cure iz grupe Zabavimo se! uz pjesmu Koi Suru Fortune Cookie.
Svi zaplešite!
HVALA, ZABAVIMO SE! HVALA NA 30 GODINA!
G. Hosoi!
Hosoi, grozno plešeš!
Ne budi depresivan. Zabavi se.
Jej!
Hej.
Nemoj previše piti.
Bit ću dobro.
Jej stiže još jednom!
Vidio si Sekiguchija?
Ovdje je?
Bio je dio predstave.
-Ovdje je, zar ne? -Zabavimo se još više!
Upravo je otišao.
-Zbilja? -Da.
Slijedi najbolji dio!
-Slatko! -Stiže refren.
Sad svi zajedno!
SEKIGUCHI: ZABAVA? NISAM SIGURAN. DOĆI ĆU AKO USPIJEM.
Okrećemo se!
JESI LI DOŠAO? DAJ OTKAZ.
Dođite gore, g. Onda.
-Žao mi je! -Ispričavam se.
Hvala.
Prije si plesala.
Napravih puno grešaka.
Nitko ionako ne gleda.
Vjerojatno si u pravu.
No do ovoga mi je stalo više od ičega.
Radim za tvrtku koja je napravila natpise za predstavu.
Bez obzira na to koliko su dobri,
nitko ih se neće sjećati.
Znam kako se osjećaš.
Potpuno razumijem.
Zbilja?
Prepoznaješ li me?
Snimih šest DVD-ova.
Zbilja?
Želiš li da odemo odavde?
Ovo nema smisla. Nalik je pogrebu.
Zar ne?
Ovo je ogromno!
Ovo je Tokyo Tower.
Što?
Tokyo Tower mi se sviđa više od Skytreeja. Seksi je.
Objavit ću to na blogu.
Misliš da je seksi?
Ugasio se.
Što je?
Što nije u redu?
Kada…
si bio dijete…
jesi li htio biti ovakav kakav si sada?
Što?
Nisam siguran.
Ja…
Ja definitivno nisam.
SEKIGUCHI: DAJ OTKAZ I DOĐI RADITI ZA MENE
ČETIRI RAZINE INTERNET-PODUKA ZA SVU DJECU
NEMA POTREBE ZA UČIONICAMA.
KENTA SEKIGUCHI
ZAHTJEVI ZA PRIJATELJSTVO
KAORI OZAWA (KATO)
EVO FOTOGRAFIJA S DRUGE SVADBE KOJE SU SVI POSLALI!
Zbilja je…
postala obična.
Hvala.
Teške oborine dolaze do istočnog Japana pa budite veoma oprezni.
Tu si.
Javih ti da ću doći.
Zbilja?
Uzet ću ih. Neke od mojih i dalje su ovdje.
Mislim da je ova moja.
Jesi li me ikad planirao oženiti?
Očito je sve bila laž.
Što?
Vrati mi sve one godine!
Znaš da je to nemoguće.
Čekaj!
Nadam se da ćeš zauvijek ostati ovdje!
Jako kiši. Uzmi kišobran.
2011. GODINA
BIO SAM ZATRPAN POSLOM
VJEROJATNO ZBOG NAKNADNIH POTRESA
Yamamoto!
Koliko ti sati treba za taj zadatak?
-Hej, društvo. -Da?
Rok za oba je danas do 17 h.
Nemojte zakasniti.
-U redu. -U redu.
Predugo to radiš, Taniguchi.
Za ovo treba puno vremena, čovječe.
Nema druge.
Ovo je puno veći prostor, zar ne?
Zašto se selimo u ovo vrijeme?
Da, vrijeme je koma.
Ne morate li biti negdje, g. Sato?
Sranje.
Želite li nešto prvo pojesti?
Ispričavam se. Uskoro će doći.
U redu je.
Ispričavam se.
Zašto si tako odjeven?
Oprostite što kasnim.
Izvolite.
U redu, sada ćemo jesti.
Svakako.
U uredu imamo puno posla.
U redu je. To je uvijek dobro.
Doduše, plaća je jako loša.
No imamo puno posla.
Pa nije problem zarađivati.
Da.
Zvuči naporno.
Moglo bi se reći.
Iako radimo na materijalima o potresu ili Fukushimi,
također radimo natpise za otrcane nastupe.
Malo vas izludi.
-Jasno… -No svijet je takav.
Nema nam druge nego da to prihvatimo. U redu.
Uglavnom, takvim se poslom bavim.
O čemu pričaš?
Ispričavam se.
Ispričavam se nakratko.
Halo?
Da?
Shvaćam…
Nema problema.
Odmah ću to odraditi. U redu. Shvaćam. Bok.
Pozdrav.
Jako mi je žao.
-Dakle… -Četrdesetpetogodišnjak ubio roditelje.
Moram to rekreirati.
-Hej. -Što je?
Što se prije dogodilo?
„Svijet je takav i moramo to prihvatiti.“
Oprosti. Moram odmah otići.
Hoćeš li u braku biti ovakav?
Samo htjedoh reći da sada imamo jako puno posla.
Ne možemo se smjesta vjenčati.
Samo ćeš to odgoditi.
Pa, hoću reći…
puno se ljudi vjenčalo nakon potresa.
Pa što onda?
Pa malo je…
Jednostavno je…
baš obično, zar ne?
Oprosti mi na tome. U redu.
Mama ti je ovdje do sutra?
Zaboravi. Ako ćeš biti ovakav kada upoznaš oca, bit će loše.
-U redu… -Što?
Nas troje ćemo sutra otići na ručak.
Negdje ću rezervirati stol.
Žao mi je zbog danas.
Obući ću odijelo.
Zaboravi na sve što se danas dogodilo.
-To je… -Izbriši to.
-Ne mogu to učiniti. -Sutra ću biti bolji.
U redu.
-Zaklinjem se. -Naravno.
Zaklinjem se.
Oprosti.
Krasno. Smiješak. Tako.
Evo ga.
2008. GODINA
NAJVEĆI ZABILJEŽENI BROJ MUNJA U TOKIJU
Nasmije me kad se sjetim.
No upalilo je.
-Zbilja? -G. Oguru se svidjelo.
-Zbilja? -Da, u redu je.
-Drago mi je. -Držite se.
-Hvala vam. -Vidimo se.
Ovo je prethodni račun.
Neka ga šef umanji za 30 %.
G. Onda.
Da?
Hej! Stani!
Hej! Prestani!
Prestani!
G. Sato.
G. Sato!
Pogledajte ovo.
Evo ga.
Što je ovo?
Nisam to tražio.
No ovo je zanimljivije.
Zaboravi. Neka bude obično.
Ovo je ludost.
G. Sekiguchi mi je rekao da nađem nešto u čemu uživam na ovom poslu.
Zaboravi na to.
Mladi samo bulje u mobitele, a ne u TV.
Ovo radimo za kućanice i stare ljude.
Tvoje složene ideje ne pale kod njih.
Prepravi to!
Vratio sam se.
Sekiguchi, dolazi ovamo!
Koji je tvoj problem, čovječe?
Shvaćaš li što si učinio?
Da.
Što misliš, odakle nam posao?
Želiš se vratiti usranom jeftinom poslu koji smo nekoć radili?
Ovo nije drugačije od toga.
Što si rekao, kurvin sine?
Što ti se događa? Ludiš.
Ne ludim.
Znao sam da si htio učiniti isto.
Da, jesam, ali…
Dat ću otkaz.
Već godinama to govoriš.
Imat ću dijete.
S kim?
-S curom. -Da, ali s kojom?
Da vidimo…
Sjećaš li se uhićenog predsjednika?
Da…
Iz neke korporacije.
Sjećaš li se zabave na kojoj je DJ bio rastrošni predsjednik?
Ondje sam je upecao.
Viđao si se s njom?
Ne baš. Povremeno smo se viđali.
Vjenčat ćemo se.
Radi što želiš.
Pisao si roman, zar ne?
Počni opet pisati. Ili si glumio?
Ne bih bio ovdje da mogu pisati romane.
Koga briga? Samo idi odavde.
NA POLA PUTA UZBRDO U MARUYAMACHU, SHIBUYA
POSTOJI HOTEL ZA LJUBAVNIKE BLIZU SHINSENA.
IMAJU SOBU S TAPETAMA NALIK SVEMIRU
U TO VRIJEME ZA NAS DVOJE
TO JE BILO JEDINO SIGURNO MJESTO.
VOLIO SAM SVOJU DJEVOJKU VIŠE OD SEBE I…
BIT ĆEŠ DOBRO.
ZANIMLJIV SI.
Ne, nisam.
Nemam ništa.
2000. GODINA
Hej, Sato! Koliko ćeš dugo spavati?
ZA MENE NIJE POSTOJALA TEHNOLOŠKA REVOLUCIJA
Ideš na proslavu 15. godišnjice, zar ne?
Idemo zajedno!
Ne želim ići sam!
Ovo mi je dojadilo!
Ondje je hrpa slatkih komada!
-Želiš li se pojaviti u mojoj emisiji? -Rado!
-Što želiš raditi? -Želim otići…
-Želiš li… -Želim plesati i pjevati.
Želim jesti slatkiše.
Uvijek te gnjavim pa ću danas platiti VIP sobu.
-Hvala. -Godišnja stanarina za dvosoban stan,
troškovi selidbe i sav namještaj!
Čestitke!
Ovuda.
Zabavljaš li se?
-Kako si? -Što misliš da je ovo? Chakin sushi!
Imaš li danas robu?
Sviđa ti se, zar ne?
Nije jeftini stari sushi!
Umjesto đumbira, dobit ćete 10 000 jena!
Što je ovo?
Crvene kuglice. Želiš li ih?
Raspametit će te. Koliko?
-Kuća časti. -Hvala, čovječe.
Predsjednik glavnog sponzora događaja,
Nakama Corporation, predsjednik Sanai!
Sanai!
Ovog će puta on biti DJ zabave!
Večeras mali lomi.
On je DJ? Ozbiljno?
On je DJ?
I pušta Denki Groove!
Što? Slušate Denki Groove, g. Sekiguchi?
-Obožavam Niji! -Ozbiljno?
Večeras ću se definitivno poševiti!
Hej, Sato!
Sato!
I ti uzmi jednu!
Izvoli.
Bocu pjenušca.
-Svakako. -Najskuplju.
-I tri čaše. -Svakako.
Ja bih htio džin-tonik.
Svakako.
-Opalilo me je. Čekaj. Prejako bliješti. -Što?
Disko-kugla je predivna.
Djevojke, požurite se i sjednite uz muškarce!
Kvragu! Dođite!
Možete ih povesti kući.
-Zbilja? -No moraju pristati na to.
Inače je protuzakonito.
Protuzakonito je, no i dalje je u redu, zar ne?
-Jej! -Jako si slatka!
Raspištoljimo se!
-Tako je! -Tko zna što nas sutra čeka?
„Ovo je posljednji dan mojeg života.“
Tako živi svakim danom.
Šalim se!
-Nozomi! -Zovem se Mayu.
-Šokiran sam! -Jesi li za večeras?
-Što? Večeras? -Imaš pet sekundi.
-Pet, četiri, tri, dva, jedan… -Bilo bi zabavno!
-Ozbiljno? -Ozbiljno!
Pogledaj me.
U redu si. Zanimljiv si.
Jasno?
Čuj…
Magnet sam za očajne ljude.
Rekla mu je: „Magnet sam za očajne ljude.“
Očajne!
Što si rekao?
„Napokon te nađoh.“
-Nisam to rekao! -Šališ se!
To bi Hitonari Tsuji rekao.
-Totalno! -Rekoh ti da to nisam rekao!
No sigurno si na to pomislio.
Nisi prebolio što te cura otpilila, zar ne?
Cura? Ona s kojom se dopisivao?
Nagovorio si djevojku na to?
Ne spominji to.
Znam! Pozovimo Soo ovamo!
-Da! -Što? Zašto?
Samo druga žena može iscijeliti tu ranu.
To nije rana, Nana. Ima rupu u srcu.
-Zar ne? -Rupa je rupa!
Odmah je nazovi!
Vjerojatno spava.
-Požuri se! -Zovi je!
-Zovi je!
-U redu!
-Zovi je! -Hoću!
Prestanite!
Prestanite! Hajde!
Dobro došla!
-Evo te. -To je bilo brzo.
-Živiš blizu? -Ondje.
Živiš u Shinjukuu, curo?
Zavidim ti!
-Sjedni. -Pomaknite se.
-Napokon te nađoh! -Ušuti!
-Prestani! -Sjedni!
Ignoriraj idiote.
Što ćeš popiti?
Koktel od zelenog čaja.
Stiže!
Nazdravimo Soo.
-Uzdravlje! -Uzdravlje!
-Makni se! -Zašto?
-Drago mi je. -Dođi ovamo.
-Kucnimo čašama. -I ti!
Imaš jako lijepo lice, curo.
Ne.
Mogla bi biti model.
Bavim se glumom.
Zbilja? Ti si glumica?
Radim razne stvari.
Ti si nekoć glumio, Nanase?
Začepi!
To je moja mračna prošlost!
Glumio sam u J. League.
-Zbilja? -No to je bio J2.
-To je prefekturalni centar za trening. -Ne pričaj o tome.
Soo, ti si dijelom Japanka, zar ne?
Ja sam mješavina raznih stvari.
-Zbilja? -Ma nemoj?
Mogu biti štogod poželiš.
Koje jezike govoriš?
-Engleski i korejski. -U redu.
-Sada učim kineski. -Reci nešto na korejskom.
Što si rekla?
Razumiješ li je?
Sigurno si me uvrijedila!
-Što je rekla? -Den, što je rekla?
Dala mu je kompliment, zar ne?
Rekla si: „Predivne si visine.“ Zar ne, Soo?
-Nije to rekla! -Dala ti je kompliment.
-Da. -Jej!
-Sjajna si, Soo! -Odlično!
Sato, otpjevaj drugi dio!
-Nema šanse! -Otpjevajte duet! Pjevaj s njom!
-Hajde! -Nema šanse! Ne!
Ispričavam se.
Evo.
Prestani s time!
Dobro si to sredio.
-Donesite tekilu. -Svakako.
U redu je.
Samo reci čarobnu riječ „Soo“ i učini to.
Opet i opet, reci!
Kad je rok?
Mislim da su rekli u srijedu.
Što je danas?
-Nemam pojma. -Istina.
-Hoćemo li dovršiti na vrijeme? -Što? Da.
Sato!
Soo je sutra slobodna. I ti isto?
Da.
Sutra si slobodan? Želiš li ići negdje?
Da, no sutra moram tražiti stan.
Želim se preseliti.
Što kažeš na ovo? Vodim jedno događanje. Dođi na njega.
Zašto bi otišla na događanje gdje ljudi jedu kukce?
Zašto ne?
Nema šanse.
Odvratno.
U redu, pit ćemo do jutra pa otići na pecanje.
-Sviđa mi se. Sjajno. -Želiš pecati?
To je tako obično.
Što nije u redu s time? Obično je najbolje.
-Tako je. -Da.
Sato, gubiš je.
Rekoh ti da moram sutra tražiti stanove.
-Ne budi mrtvo puhalo. -Nisam mrtvo puhalo!
Ne budi mrtvo puhalo!
-Zašto? -Oni su smeće.
A ti, Nana?
Ja?
Naravno da sam smeće.
Osamdeset posto svjetske populacije je smeće.
Što je s ostalih 20 %?
Šljam!
-Mi smo smeće i šljam! -Smeće ili šljam?
Trebao bi odvesti Soo kući.
Ne mogu. Znaš da moramo biti dostupni.
Ako stigne vijest, moramo odmah natrag.
-Zar ne, Sekiguchi? -Ja sam iz J. Leaguea.
Nisi prebolio posljednju djevojku?
Ali rekao si da je ružna.
Ne, rekoh ti da je to rekla jer je htjela ispasti skromna.
Koji ti je bio prvi dojam?
„Drago mi je da nije ružna kao što to očekivah.“
To je okrutno.
Hajde, otprati je kući.
Hajde.
Pazi!
-Dobro sam. -Ne, nisi.
Rekoh ti da sam dobro. Idemo još negdje.
Odsad pa nadalje smiješ stati samo na bijele pločice.
-Gdje su? -One male.
-One sićušne? -Da.
Možeš stati samo na nju. Idemo!
Staješ li na njih?
Da.
Ako staneš na neku drugu,
častiš pivom.
-U redu? -Nećemo opet piti?
Oprosti!
Hvala.
Ispričaj me nakratko.
U redu.
Halo?
U redu.
Oprosti.
Moram raditi.
U redu.
Konobariš?
Zapravo…
ovo mjesto…
Sanai unajmljuje u moje ime.
Ovdje radim.
Što radiš?
Radim to…
s mušterijama ovdje.
Kada završim,
nazvat ću te.
Zbilja si ostao!
Nemam ništa.
Ovakav život…
zbilja nije loš.
…nekoliko restorana i kafića.
Skupina tvrtki prikrila je nekoliko milijardi jena prihoda.
Želim doprinijeti društvu.
Sato!
-Stvaram mjesta… -Pogledaj ovo.
…gdje se ljudi mogu povezati.
Osumnjičeni g. Sanai vodio je nekoliko tvrtki
poput staračkih domova i restorana.
Među njima je i salon masaže za muškarce u ovoj zgradi.
To je bilo glupo.
…gdje su žene spolno općile.
Čini se da je Sanai gotov.
…prisiljene na prostituciju u zamjenu za stanarinu i životne troškove.
Broj koji ste nazvali više nije u upotrebi.
Provjerite jeste li birali točan broj i nazovite opet.
Broj koji ste nazvali više nije u upotrebi.
1999. GODINA
DOČEK NOVE GODINE
PROROČANSTVO JE BILO KRIVO I NIJE BILO SMAKA SVIJETA, ALI…
STIGLA JE 2000. GODINA!
Ovo sranje je koma.
Ne moraju ovo toliko napuhavati.
Kakve veze ima ako to rade?
Imaš pravo.
Čuj…
Sljedeće godine… Hoću reći, ove godine…
Idemo živjeti zajedno?
Što?
Upoznat ću tvoje roditelje.
Što kažeš?
Pa…
Ne znam…
To se doima tako običnim.
Da, imaš pravo.
Zbilja je hladno.
Da.
Idem ovuda.
A ne do postaje?
Moram negdje prvo ići.
Donijet ću CD-e.
1998. GODINA
JAPANSKI NOGOMETNI TIM IZGUBIO JE U SVA TRI KOLA.
POSJETI ME OVDJE!
Vidjet ćemo se sljedeće godine.
Poslat ću ti razglednicu iz Indije.
Čuvaj se.
Pozdrav.
MAHJONG
Šefe.
Nećemo biti gotovi na vrijeme.
Uloži malo truda u svoj rad!
Kvragu! Samo odradi ovo!
Nakosi uskličnik!
Ne stavljaj samo kurziv!
Okreni ga!
U redu.
Vidiš? Što kažeš?
To je puno bolje, zar ne?
Da.
Sada se požuri.
…ozlijeđene su četiri osobe.
-Mafijaš koji je pucao… -Halo? Da. Hvala.
-…pokušao je pobjeći… -Gledamo.
-…ali je ubijen u salonu. -Tako je.
Rekreiranje natpisa? U redu, učinit ćemo to.
U redu, požurit ćemo. Hvala.
-Pozdrav. -Vratio sam se.
Tko je rekao da možeš kupovati odjeću nakon dostave?
Dobili smo narudžbu natpisa za ovo!
UBIJEN: TORU MIYAJIMA
-Ne mogu kući? -Zašto si još ovdje?
Odlazi!
U redu!
Nemamo vremena! Požuri se!
-G. Sato! Gore! -G. Hosoi.
Požuri se!
-Uvijek je užurbano. -U redu je.
Pardon! Natpisi su ovdje!
Kasniš! Koji je tvoj problem?
Htjeli smo da bude čitljivo…
Nitko ne gleda to sranje!
Skini 30 % s računa.
-Šef kaže da ga ne može umanjiti… -Onda odjebi!
Požuri se! Napokon je ovdje!
Koliko dugo?
Počinje! Požuri se, idiote!
-Za 30 sekundi. -Trideset? U redu.
Još si ovdje?
Opet u klubu za hostese?
Ne, ovo je bio poslovni sastanak.
-Laku noć. -Hej.
Daj mi jedan dim.
Hvala.
Uzmi slobodan dan sutra i idi negdje s curom.
U Indiji je. Kupuje stvari za trgovinu.
Da, spomenuo si to.
Oženi je.
Sredit ću ti povišicu.
Zapravo…
ona misli da je to glupo.
Što? Brak?
Takve…
obične stvari.
Shvaćam. Ona je takva cura.
U redu. Idemo po ramen.
Časti me nečim boljim.
Što kažeš na govedinu?
U redu.
1997. GODINA
VOZIO SAM SE GALAKTIČKOM ŽELJEZNICOM IZ TOKIJA
Šefe, uzimaš previše jeftinih poslova.
Hoćeš jednog, Sekiguchi?
Ne mogu ni večeras kući.
-Sato. -Da?
Zvoni ti dojavljivač.
ZOVI ME. KAORI.
Dobro jutro.
Jesi li pila do jutra?
Nisam mogla spavati.
Htjela bih se zafrkavati danas s tobom.
Što?
Želiš li otići negdje?
Nisam još odlučila i neću.
To nema smisla.
Unajmit ćemo auto, ići autocestom,
skrenuti i jesti kada to želimo.
Možda odemo u toplice. Što kažeš?
Što?
Da, no ne mogu nenajavljeno tražiti slobodan dan.
Već unajmih auto.
Što?
Idem sama ako ne ideš sa mnom.
No znaš da smo potkapacitirani.
Danas smo opet dobili hrpu narudžbi.
Razumijem.
Zbilja si običan.
Smak svijeta je za dvije godine.
Idi. Drugi put plaćaš hostese.
Bit će u redu.
Mogu sam napraviti ono što su zatražili.
Halo? Ovdje Great International.
Dobar dan!
U redu. Onaj hitni?
Čini mi se da nije stigao.
Pošaljite opet, no danas imamo puno posla.
Vjerojatno ćete čekati dvostruko dulje.
Poslat ćemo kada bude gotovo.
Sredit ću ovo.
U redu.
-Jedna noć u klubu. -Ti plaćaš.
U redu.
Već ste dvaput poslali?
Znate, faks u zadnje vrijeme ne radi.
Kvragu! Kako lijep dan!
Savršeno vrijeme za vožnju!
U redu! Vrijeme je da poslušamo našu sljedeću molbu.
-Od Oite, nadimak… -Kojim putem želiš ići?
-Kojim putem? -Lijevo!
Jedva smo stigli!
Bilo je blizu.
Tko je ovo?
Scha Dara Parr!
-Krivo! -Što?
Ovo je Ryoko Hirose i pjesma „I Seriously Love…“
Inu-cara!
Boli li danas?
Ne.
Onda će biti sunčano.
Da barem mogu dati otkaz i pobjeći negdje.
Zašto? Želiš pobjeći negdje daleko?
Pa,
kad bih otišao u inozemstvo radi nadahnuća,
život bi mi se promijenio.
Kenji Miyazawa…
Nikad nije otputovao negdje daleko.
Većinu života proveo je u okolici Tohokua,
no posjetio je Mliječnu stazu.
Ludo, zar ne?
Da, ludo.
Nije bitno kamo ideš,
nego s kim.
Jesi li me fotografirao?
Dođi ovamo!
Jesi li gladan?
-Sad smo jeli. -Ne, nismo.
Jesmo!
EL-MALO ima dobre nove pjesme.
Slušaš EL-MALO?
Kul su.
Da, jesu.
Slušam stare pjesme, poput Zeppelina.
-Zdravo. -Dobro došli!
Moji roditelji su ovo poslali. Uzmite ih.
Zaboga!
-Odakle ste? -Iz Gunme.
Azijske kruške! Obožavam ih!
-O, ne! -Nema šanse!
-Nećemo nikada naći mjesto. -Možda hoćemo.
Mjesta za stajanje samo za…
-O, ne! -Rekoh ti!
Zar bi ovo trebalo biti kao Long Vacation?
Seksajmo se.
-Hvala na čekanju. -Nema problema.
Kakva je to košulja? Paul Smith?
Da, bila mi je lijepa.
Ondje.
Potrošio si sav taj novac na nešto što svi nose.
Pogledaj ovo.
Ova odjeća.
Došla je iz daleke zemlje do mene.
Poput japanskih vlakova u Buenos Airesu.
Lijepo, zar ne?
Da.
Pažljivo slušaj.
Poslije slijedi test.
Pogledat ćeš?
Neću. Sve si ih upamtila?
Da, jesam.
Glazba mora biti suvremena.
Evo. Ova je bolja.
U pravu si.
Evo. Vratit ću ovu.
Ova čudno miriši.
Želiš li probati?
Slatka je.
To ti škodi.
Zašto to govoriš?
Svi ionako umru.
-Požuri se! Beskoristan si! -Žurim!
-Jesi li provjerio? -Završavam.
-Požuri se! -Žurim.
Neće nam više davati narudžbe!
1996. GODINA
DAJ MI SNAGE DA VJERUJEM U BOGA.
Jesi li dobro?
Žao mi je.
U redu.
Miyajima! Što radiš? Požuri se!
Oprosti! Uskoro dolazim!
Evo.
Trebao bi posjetiti doktora.
Ali moram ovo dostaviti.
Evo.
Miyajima!
Nemoj da te šef čeka!
Znam!
Boli li?
To je zasad dosta.
Oprezno!
Oprosti!
Pitam se hoću li ovo raditi cijeli život.
Ponekad me plaši.
Pročitah roman Ramo Nakajime.
Ramo Nakajima?
Da.
Glavni lik…
Njegov posao je
svakodnevno upisivati tuđe rukopise u računalo.
Zvuči poput tebe?
Godinama
je sam upisivao rukopise.
Jednostavno upisuje nešto što nema veze s njegovim mislima.
Jednog dana,
dok je nadrogiran,
glavni lik sjedi za računalom, ali zaspe.
Kad se ujutro probudi,
uvidi da je napisao cjelokupni roman.
Napisao je roman u nesvijesti?
To je ludost.
Da, jako ludo.
Tijelo mu je bilo ispunjeno riječima drugih ljudi koje je upisivao.
Nikada nisu otišle u raj.
Poput duhova u svijetu riječi.
I tvoje je tijelo puno,
puno riječi koje čekaju da odu u raj.
Sigurna sam.
Zbilja?
Zašto ne napišeš roman?
Nemam o čemu pisati.
Snaći ćeš se.
Zanimljiv si.
1995. GODINA
IZAĐI IZ TAME
-Dobro glumiš. -Hvala!
Grickalice su bile dobre.
-Ganulo me je. -Donesi ih opet.
-Dođite opet. -Da, doći ću.
Da, idemo.
Dođi drugi put, Sato. Jako je zanimljivo.
Ne, kazalište me dosađuje.
Zašto?
Publika je velika i postane uzbudljivo!
Nije istina.
Istina je. Zar ne?
Zašto ne želiš ići?
Evo. Uzmi ovo.
Nije li Nanase lijepa?
REINI - PROBUĐENE DAME
To sam ja.
-Opa! -Jako je šarmantan!
-Jako je lijep! -Da, zar ne?
-To je tebi lijepo? -Dođi barem jednom!
-Nema šanse. -Dođi!
Ne.
Prokleta budala!
Zbilja ću dati otkaz ako se ponovi!
Koliko dugo radiš ovdje?
Od 22. godine.
Zbilja? Koliko imaš godina?
Odjebi!
I ti ćeš jednu?
Zbilja to voliš!
-Najbolja je. -Totalno.
Jest ću to i kada budem bogat.
Pogledajmo…
„Tražim osobu za dopisivanje koji voli Cygnus Hyogu iz Saint Seiye.“
„Dijamantna prašina, 19 godina, iz Yokosuke.“
Zvuči opasno.
Sljedeća.
„Piši mi ako voliš Kuma, posebice drugi dio!“
To me je uzbudilo.
Zbilja? Uzmi si ih.
„Onaj koji prvi pročita ovu stranicu, kontaktiraj me.“
„Inu-cara, 20 godina, Nakano.“
Što je „Inu-cara“?
Pokaži mi.
Ovo.
Evo.
To je prvi album Kenji Ozawe, Psi laju, a karavane prolaze.
Voliš Kenji Ozawu?
Da.
Evo.
Ovo
možeš zadržati.
-Što? -Uzmi.
Hajde.
Uzmi.
Skapavam.
INU-CARA, DO UŠIJU!
Koliko minuta za ovo?
Još jednu minutu.
Voliš li Kenji Ozawu?
VOLIŠ LI KENJI OZAWU?
-Bok. -Bok.
-Idemo igrati pachinko? -Ne danas.
ZA: G. MAKOTO SATOA
OD: INU-CARE
G. SATO, LEGENDARNI KENJI OZAWA MOJ JE PRINC.
OD INU-CARE
Dragi g. Sato.
Zdravo. Ja sam Inu-cara.
I vi volite Kenji Ozawu, g. Sato.
Postala sam njegova obožavateljica nakon pjesme A Scene of Angels.
Čula sam je na radiju
i smjesta me je dirnula u srce.
Bila sam tužna i doprla je do mene.
Tada postadoh obožavateljica Kenji Ozawe.
Kad sam ga prvi put čula, mogla sam ga razumjeti.
Nakon nekog vremena osjećala sam se kao da me pjesme pitaju:
„Što je duša?“
„Što je život?“
KENJI OZAWA - REACH OUT OF THE DARKNESS
Album Inu-cara govori o slobodi i željama.
Izložba Maya Maxxa dobra je ideja.
Nosit ću vrećicu WAVE-a.
Od Inu-care.
RUŽNA SAM. POŽALIT ĆETE ŠTO STE ME UPOZNALI.
Vrećica WAVE-a?
Dobro došli.
Stol za dvoje.
Ovo je bilo ludo.
Da.
Treba mi kava da se vratim u stvarnost.
Dvije kave.
Bit ću iskren…
Nisam razumio.
Mislim da je u redu.
Ne bi imalo smisla da si znao o čemu se radi.
U redu je da neke stvari ostanu tajna.
Zar ne misliš da te to onda dulje prati?
Da.
Gledaš li anime?
Da.
Koliko si puta gledao Beautiful Dreamer?
Možda dvaput?
Samo toliko?
A ti?
Nemam pojma. Uvijek ga gledah kad bijah kod kuće.
Inu-cara, baš si luda.
Zbilja to misliš?
Prethodne noći,
pričali su o čudacima poput tebe u pjesmi All Night grupe Denki Groove.
Ja sam čudak?
Nije li taj film baš lijep?
Uvijek je dan prije školskog festivala.
Ima li ičeg boljeg?
Kada bi u mojem životu postojao sjajan dan,
htjela bih ga vječno proživljavati.
Ne slažeš se?
Slažem se.
Hvala.
Kakav je bio tvoj život?
Pa…
Običan.
I depresivan.
Običan i depresivan.
U srednjoj školi,
svaki sam dan kalendar obilježio slovom X
za svaki dan kada nisam počinio zločin.
Čudno, zar ne?
To je zanimljivo.
To je lijepa suknja.
Oslikala sam je.
Zbilja?
Vidjeh lijepu suknju Keita Maruyame
pa sam je pokušala rekreirati.
Sjajna si, Inu-cara.
Ružna sam i siromašna pa se snalazim s onim što imam.
Zbilja?
Ta majica je lijepa.
Trudim se učiniti ovakve rukave ljetnim hitom.
Zovem se Kaori.
ZGRADA 4 ROPPONGI KASHIWA
Iznenađen sam da ste se prijavili za posao o kojem ništa ne znate.
-Zvučalo je zanimljivo. -Razumijem.
Koliko imate godina?
Imam 22 godine.
Imam 21 godinu.
Rođen si u veljači. Bili smo isti razred u školi.
Siguran sam da će u početku biti brutalno.
Doduše,
neću stati dok ne nadoknadim tu brutalnost!
Zbilja ste strastveni.
Hoćete li raditi za mene?
Da! Mogu danas početi!
Možeš i sutra. Upadaš.
A ti?
U redu. Od sljedećeg tjedna.
Sjajno! Upadaš!
U redu.
Pročitajte ovo. Za Photoshop i Illustrator.
-Hvala. -Dovoljno je za početak.
„Adobe Photoshop.“
Pa…
otišao sam…
na razgovor za posao.
Dobio sam posao.
Znala sam da hoćeš.
To je sjajno.
Proslavimo.
Ja sam to trebala reći.
Idemo negdje?
Da, ali gdje?
U Disneyland?
Što?
U redu, Disneyland ili…
hotel za ljubavnike?
Molim? Zašto?
Da proslavimo? Spava mi se.
Ići ćeš iako ti se spava?
Da, slavit ću sa simpatijom i jer mi se spava.
-Molim? -Što je?
Pa, ja…
„Simpatija“?
Da.
Ja…
ti se sviđam?
Da.
Sviđam ti se?
Da.
Zbilja?
Da.
Onda…
radujem se ovomu.
I ja.
Čestitke na slobodi.
Ovo nije zatvor.
-Uzmi ga. -Ne, hvala.
Ne, hvala.
-Uzmi ga, kvragu! -Ne, hvala!
U redu! Uzet ću ga!
Idi!
Poslat ću ti hrpu naših kolača.
Ne, hvala!
Bok.
Da.
Sato! Bokić!
G. Sato!
Hvala!
Sretno!
Vidimo se!
Sretno!
Otišao je.
Da.
Nećeš mu reći?
Smetalo bi mu kad bih mu rekao da ga volim.
Sad ću otići.
-Vidimo se poslije. -Laku noć.
Laku noć.
Halo?
Upravo završih. Bilo je zabavno.
Totalno. Slušaj ovo. Sjajno je. Dali su mi 30 000. Nije li to ludo?
Nije li to sjajno? 30 000! Što? Karaoke? Rado!
NOVE SOBE! DOBRO DOŠLI!
ODMOR (3 h) - 10 000 JENA NOĆENJE (DO 18 h) - 20 000 JENA
Ovo mi je prvi put.
Što?
Zbilja?
Što kažeš na ovdje?
Jeftino je.
Oprosti.
Šalim se.
Hajde.
To je 5 800 jena.
Ja ću platiti.
Ovo je sjajno!
Opa…
Što je ovo?
Opa! Sjajno!
Ovo je ludo! Kada je poput duge!
Teška si!
To je nepristojno!
Želim ići na plažu.
MICHEL DE NOSTRADAMUS
…postoji više od 50 sličnih knjiga.
Ove su među deset najboljih.
Što točno znači ovo proročanstvo?
Nostradamusovo proročanstvo…
JESU LI ISTINITE?
Moja tvrtka napravila je ove natpise.
Zbilja?
Da.
Ja sam samo dostavljač.
Ugasimo svjetla.
Kupka.
To je dovoljno.
Ne…
Smijem li?
Da.
Jesi li dobro?
Da.
Želiš li stati?
Dobro sam.
Kad sam sretna,
osjećam se tužno.
Noćni safari Yoasobi!
Nismo baš to tražili.
Kad sam ovo napravio, referirao sam se na…
Drugačije je, ali…
Providjeli ste nas?
Sjećaš li se onog sastanka, Takashi?
-Sjećam se… -Nemaš ni bilješke.
Ovdje su.
Mislio sam da si zaboravio.
-Sjećam se! -U redu, Kurosaki?
Pa, ja…
Mislim da je lijepo!
-Bolje od očekivanog. -Da.
Mislim da nije loše.
Što ako prilagodimo font?
U redu. Hoću.
-Možeš li to? -Da.
Onda je ovo u redu, zar ne?
-Da, popravite posljednji dio. -Da.
-U redu. Hvala. -Također. Doviđenja.
Doviđenja.
Danas je još 201 osoba
zaražena novim koronavirusom u Tokiju.
2020. GODINA
Ovo je najveći broj i prvi put premašuje 200 ljudi.
Prema vladi Tokija…
Kurosaki, ne pretjeruj.
Što?
Nemoj pretjerivati.
Ne ulaži svu energiju u to.
Razumijem.
No ako ne budem ozbiljan oko ovoga,
neću biti vjeran sebi.
Valjda si u pravu.
Što kažeš na piće večeras?
Nije li sada loš trenutak?
U gradu Minato prijavljeno je 168 slučajeva.
U gradu Suginami…
Imaš pravo.
Pardon. Gubim subvenciju ako ne zatvorim.
Popio sam samo dva pića.
-Žao mi je. -Pijan sam već u 20 h.
Smiješno. Vidimo se opet.
Hej!
-Prestani! -Odlazi odavde!
-Pusti me. -Hoću! Samo otiđi odavde!
U redu. Neću pričati s mušterijama.
Već si to rekao!
To boli!
Hej! Vrati mi to!
-Hej! -Već si to rekao.
Zločest si!
Ne vraćaj se!
Proklet bio!
Nanase!
Što je?
Što radiš?
A ti?
Vidim da ti dobro ide.
Zašto si zatvorio kafić?
Nisam mogao pričati s gostima koji mi se nisu sviđali.
Oni mogu otići bilo kad, no ja ne mogu pobjeći.
Nemaš izbora. Vodiš kafić.
Ne razumiješ, zar ne?
Da, valjda. Ja nemam mušterije.
Kako su Sekiguchi i ostali?
On vodi školu putem interneta.
Onu u kojoj učiš preko interneta.
Čini se da mu sjajno ide.
Dobro mu ide.
No čujem da se razveo.
Shvaćam.
Ne mogu se više smijati tuđoj nesreći.
Mogu razlikovati tvoju bljuvotinu od Sekiguchijeve.
-Odvratno! -Tvoja je ružičasta!
To je laž!
Ne, ozbiljan sam!
Znaš li koliko sam litara bljuvotine očistio?
Mogao bih vječno živjeti od povraćene hrane.
To mora da je bilo teško.
Ne mogu ti dovoljno zahvaliti.
Postao si pravi kreten otkad si odrastao, zar ne?
-Čekaj! -To boli!
Ovo smrdi!
Jesi li dobro?
Možeš li ustati?
Vama je dobro.
Ja nemam ništa.
Baš ništa.
Ostavili ste me.
Lud si.
Hajde.
Ustani.
Ostavi me na miru!
Zašto me ne ostaviš ovdje?
Ići ću na odlagalište s ostalim smećem.
Tako je.
Osamdeset posto ljudi na svijetu je smeće, zar ne?
Što je s ostalih 20 %?
Oni su šljam.
Okrutno!
Ti si to rekao.
Mislim da je barem 1 % njih u redu.
Ti ljudi nisu u redu.
Nisu svjesni stvarnosti!
U redu!
U redu…
Idemo kući.
Želiš li poći k meni?
Prestani. Ne trebam tvoju ljubaznost.
Uvijek si bio takav.
Iznutra si hladan, no samo si površno ljubazan.
Ne čudi me što si samac.
I ti si.
Ja sam strastven. Zato sam samac.
To nema smisla.
Ne mogu to podnijeti.
Da te barem nikad ne upoznah.
Meni…
Meni je drago što te znam.
Hajde! Uđi u taksi i vrati se u stvarnost!
Hajde!
-U Meguro. -Da, gospodine.
Radnici poput nas ne mogu piti do kasno u noć.
Teško je, zbilja jest.
Padne mrak oko 20 h.
Pomalo je depresivno.
Ne možemo više štošta učiniti.
No u ovakvim trenucima poželim vam pustiti pjesmu.
Bez obzira na vaše trenutačne osjećaje, želim da budite pozitivni prema sebi.
Ako sada niste pozitivni,
sigurna sam da će dobrota u ovoj pjesmi
spasiti brojne ljude koji je se sjete.
Želim pustiti ovu pjesmu tim ljudima.
Poslušajmo pjesmu Kenji Ozawe, „Like a Comet“.
-Oprostite, stanite ovdje. -Da, gospodine.
-Plaćam karticom. -U redu.
Hvala.
Ovdje se doima kao da vrijeme ne prolazi.
Kao da je vrijeme stalo.
Svi stare,
no mi ostajemo isti.
To bi bilo lijepo.
Snaći ćeš se.
Zanimljiv si.
Hoćeš li biti ovakav u braku?
Vrati mi sve te godine!
-Očekujemo dijete. -Idemo zajedno!
Koga briga? Samo otiđi odavde.
Čestitam na slobodi.
Ja nemam ništa.
Ovakav život…
nije nimalo loš.
Unesi malo truda u svoj rad!
Nitko ne gleda to sranje!
Dođi ovamo!
Tvoje tijelo je ispunjeno
riječima koje čekaju da odu u raj.
Kad sam sretna,
osjećam se tužno.
Nadam se da ćeš ostati ovdje!
-Vjenčat ćemo se. -Jesi li htio biti ovakav?
Neću stati dok se ne iskupim!
Obično je najbolje.
To zvuči tako obično.
Iako ste u tami, g. Sato,
sigurna sam da će vas jednog dana svjetlost obasjati.
Vrećica WAVE-a?
Jesi li ti Inu-cara?
Sada to zvuči tako sramotno.
Zbilja je bila…
tako obična.
NISMO MOGLI ODRASTI
U ODRASLE MI…
Prijevod titlova: Igor Glišić