OBSAHUJE ZOBRAZENIE TABAKOVÝCH VÝROBKOV
CHÚĎATKO
Pa.
Pa! Pa!
Pa, pa, pa.
- Pápá. - Pa, pa.
Kôpka orgánov bez iskry vedomia z mozgu
či pumpovania krvi zo srdca.
Ako výklad u mäsiara pred nedeľným obedom.
Kto si trúfne správne povkladať orgány?
A kto odlíši ľudské od zvieracích, ak je medzi nimi rozdiel?
Len poďte.
Ako deti ste skladali skladačky, či vari nie?
Aj vám sa ťažko sústredí, keď rozpráva tá obluda?
Je výnimočný chirurg.
Robí priekopnícky výskum. Jeho otec to tu založil.
Max McCandles, teba nikto neprizval do tohto rozhovoru.
Tvoja blízkosť na tom nič nemení.
Choď do riti, starec. Zožeň si oblek.
Naozaj si myslíte, že pečeň patrí tam?
Smiem sa opýtať, čo je účelom tohto cvičenia, pane?
Moje pobavenie.
Pán Max McCandles!
Po hodine sa ku mne pripojte.
Vaša štúdia.
Páčila sa vám, pane?
Vykazuje známky obyčajnej mysle, ktorá sa snaží aspoň dotknúť priemernosti.
- Ďakujem. - Potrebujem asistenta na jeden projekt.
Veľmi rád.
- Ste pobožný? - Verím v Boha.
- Vo mňa či v božstvo? - Vtipné, ste God ako Boh...
Ten vtip som vymyslel ja.
Nemusíte mi ho vysvetľovať.
Diablovo dielo.
Neskúsili ste nosiť bradu?
Vyzerám s ňou ako veľký pes so šatkou.
Deti majú rady psy.
Čo tá práca?
Áno. Poďte.
God! God.
God.
- Ahoj. - Ahoj.
Bella, toto je pán McCandles.
Ahoj, Bella.
- Kuv. - Krv.
- Výborne.
Nič mi nie je.
Aká pekná retardovaná.
Utrpela poranenie mozgu.
Opravil som jej ho.
Jej mentálny vek a jej telo nie sú synchronizované.
Pomaly sa objavuje reč. Napreduje zrýchleným tempom.
Je úchvatná.
Potrebujem dôkladne zaznamenať jej pokroky.
Urobíte to pre mňa?
Bude mi cťou.
Cik!
Áno, je to vzrušujúce, Bella.
„Cik“, asi sa po...
Pani Primová!
Cik.
Nemáte rada údenáče?
Ja som na ne zaťažený.
Rád si ich dám hneď zrána...
Aj Bella reže?
Bella iba mŕtvych.
Iba mŕtvych.
Čvacht! Čvacht!
Šup!
Bež!
Šup.
Denne si osvojí 15 nových slov.
Jej koordinácia je prinajlepšom vratká.
Večer robí pokroky.
Vlasy každé dva dni rastú o 2,5 cm.
- Tu je vlasový diagram. - Výborne.
Môžete ísť. Tak zase zajtra.
Pane, odkiaľ je?
Vašou prácou je zhromažďovať údaje.
Ak k nej pridám stupídne otázky, dám vám vedieť.
„A tak keď sa vrátili z lesa,
znova bola so svojou mamou a ocom.
V ten večer sa tak najedli koláča, až im bolo zle.
Tak veľmi sa tešili, že sú znova spolu.“
Ty môj ocko, God?
- Ja... - Primová že nie.
Bella dievča z nikde.
Kde je? Nikde?
Si sirota.
Tvoji rodičia zomreli.
Ty rodičov rozrezal, God?
Nie.
Boli to moji priatelia.
Odvážni bádatelia,
zahynuli pri zosuve pôdy v Južnej Amerike.
Posunuli hranice toho, čo poznáme,
a zaplatili za to.
Ale iba tak sa dá žiť, Bella.
Poslali ťa sem, aby som sa o teba postaral.
Mŕtvi?
Bohužiaľ áno, drahá.
Chúďatko Bella.
Ale ľúbi Goda.
Spi tu.
Nie.
Dobrú noc, drahá Bella.
Tu rodičia.
Peru, áno.
Ty prečo píšeš každý orech?
Musím zaznamenať tvoj nutričný príjem.
Koľko?
Povedz Belle iné miesta.
To je Lisabon, Portugalsko.
Juh Francúzska. Alpy.
Austrália.
Ďaleká a nebezpečná, a to ľudia aj zvieratá.
Bella chce vidí svet.
No...
Bella.
Bella, tam asi nesmieš ísť.
Len...
Bella.
Nie.
Toto je nebezpečné.
Bella.
Nie, Bella.
God.
Musím von.
Von? Nie, pracujeme.
Režeš prsty?
Candles vezme. Candles.
Iste, môžem, ak...
Nie.
Áno. Von!
Bola už niekedy vonku?
Nie.
Vytvoril som Belle dostatočne zaujímavý a bezpečný svet.
Už.
- Bella. - Už!
Už!
Bella.
Vieš, Bella, toľko vecí tam vonku ťa môže zabiť.
Zabiť mŕtva?
Hady, koče, vtáky s ostrou tvárou, zemetrasenie,
vdýchnutie jedovatých semienok trávy.
Bella.
Bella, pozri.
- Zabi. - Čože?
God, prečo čudné palce?
Keď som bol veľmi malý,
otec mi pripichol palce do maličkej kovovej škatuľky,
aby zistil, či dokáže spomaliť rastový cyklus kostí.
Bola to príšerná bolesť,
tak aby som neplakal,
uprene som sa díval na ostatné prsty
a čírym pozorovaním
som začal rozoberať epidemiologické prvky.
Keď sa vrátil,
užasol, lebo som sa usmieval.
Bože dobrý.
Bol to človek s neobyčajnou mysľou.
Musíme ísť.
Blíži sa búrka.
Prečo ju tak desíte?
Ona je experiment,
musím regulovať podmienky,
inak budú výsledky skreslené.
Stoj! God, ideme!
Nie, Bella.
Bella chce ísť zmrzlina.
Nie.
Bella chce!
Moja tvár. Ľudia sa Goda boja.
Smejú sa mu.
God pekný.
Ako pes tvár.
Trochu.
- Stoj! Idem ja. - Nie!
Nie teraz? Nie nikdy?
Proste nie.
- Bella! - Nie!
- Nie! Nie! - Bella!
Nie!
- Prepáč. - Nie!
Nie!
Prepáč mi, drahá.
Pre boha živého.
funkčnosť Obmedzená
Čo ste jej urobili?
Prečo ju skrývate?
Vysvetlite mi to, inak pôjdem na políciu.
Iste. Je to šťastný príbeh.
Zriedka získam telo, hoci mŕtve, ale tak blízko k životu.
Ešte nenastúpila stuhlosť.
Ledva vychladlo.
Žiadny pulz.
Len elektrické impulzy, mohol som ju udržať pri živote.
Ale neudržali ste.
Nevedel som, od akého života ušla,
iba že ho nenávidela natoľko, že radšej nechcela byť...
už nikdy.
Ako by sa cítila,
keby som ju vytiahol zo starostlivo zvolenej prázdnej večnosti
a zavrel do slabo vybaveného blázinca
bez dostatku personálu, nápravného ústavu či väzenia?
Lebo tento kresťanský národ považuje samovraždu za šialenstvo či zločin.
Kto som, aby som rozhodol o jej osude?
No zároveň som čosi pochopil.
Všetok môj výskum smeroval k tejto chvíli.
Osud mi priniesol mŕtve telo
a živé dieťa.
Bolo to očividné.
Naozaj?
Odobrať dieťaťu mozog
a vložiť ho dospelej žene, oživiť ju a pozorovať.
Ježiš!
Vie o tom?
Nie.
Kto bola?
Netuším.
Ale boli by ste radšej, keby svet nemal Bellu?
Pani Primová?
Bella našla šťastná, keď chce.
Ty kyslá tvár, opravím.
Zavri oči.
- Nie! - Počkaj. Chvíľu trvá.
Chytila ma za chlpaticu.
Je zvrhlá!
Bella.
Bella objavila niečo, musím ukázať.
Aha.
- Čo dať do mňa uhorku? - Nie.
Bella!
Už aj si to prestaň robiť!
Čo?
Toto sa v slušnej spoločnosti nerobí.
Nerob to.
Čo... je to?
Otec mi odstránil parietálne bunky a vrátnik,
musím si vyrábať vlastné tráviace šťavy.
Bože, prečo to urobil?
Aby zistil, čo nikto nevedel.
Ukázalo sa, že ich potrebujeme. Ideálne.
Bella,
nejedla si.
Nerob!
Dobrú noc.
Dobrú.
Vieš, Max, ja som v podstate romantik.
Čože?
Tuším medzi tebou a Bellou badám lásku.
Ja... Ona je...
Asi by si si ju mal vziať.
Čože?
Myslím, že ťa ľúbi.
Videl som ľudí na seba zamilovane hľadieť,
ako pozorovateľ.
Iste, nie ako objekt záujmu. Vidím to.
Naozaj?
Ja...
Ja k nej niečo cítim.
Tak by si ju chcel?
Vezmi Bellu von.
Bella...
Ja...
Čudný pocit?
Sprav Belle.
Uvažoval som,
či si ju nevychovávate za svoju milenku.
Škaredá myšlienka, nehodná, ja viem.
Takže s ňou nespávate?
Ejakulácia semena u mňa vyvolá homeostázu,
iba ak ju sprevádza dlhotrvajúca stimulácia vyšších nervových centier,
ktorých tlak na endokrinné žľazy mi zmení chemické zloženie krvi
nie na zopár kŕčovitých minút,
ale na mnoho dní.
Čože?
Som eunuch a nemôžem ju pretiahnuť.
Vymámiť z môjho tela sexuálnu odozvu
by vyžadovalo toľko elektriny, koľko poháňa severný Londýn.
Navyše moje rodičovské city
asi prevažujú nad sexuálnymi myšlienkami.
Prepáčte mi moje nepekné myšlienky.
Nie sú nepekné.
Mužská, vlastne každá sexualita je v zásade nemorálna.
Nie každá, pane.
Tak chceš si ju vziať či nie?
Chcem si ťa vziať. Buď mojou ženou.
Chytajme si svoje genitálie.
Nie.
Nechcem ťa zneužiť.
Si výnimočná.
Až keď sa vezmeme.
Mám jednu podmienku.
Musí to chcieť aj ona, rozumiem.
Tak dve.
Tú, čo si povedal,
a musíte tu so mnou zostať žiť, navždy.
Dám vypracovať právoplatnú zmluvu.
Táto Zmluva Doklaladá
Zvláštna zmluva.
Sú v nej pravopisné chyby.
Ktoré však neznižujú jej právoplatnosť, to vás uisťujem.
To ale musí byť žena, keď si vyžaduje takúto zmluvu.
Prepáčte, musím použiť toaletu.
Máte päť rokov, že nezadržíte vodu?
Slabý mechúr, pane. Ako mal môj otec a pred ním jeho otec.
Možno rakovina prostaty. Dajte sa vyšetriť.
Dám.
Slečna Bella Baxterová, tá zo zmluvy, nepochybne.
Dobrý deň, návštevník.
Chceš môj klobúk?
Pristane mi?
Áno!
Bláznivo dobre.
Chcem spoznať ženu,
pre ktorú treba zmluvu o manželstve, čo ju uväzní.
Čo hovoríš?
Budete žiť tu,
cestovať s Maxom McCandlesom a Baxterom do zahraničia,
ale nesmiete ísť do mesta.
Chápem.
Ľúbia ma veľmi.
A ja im rozumiem.
Uštipnem vás, či ste skutočná.
To ne...
Kto ty?
Pán Duncan Wedderburn.
Otvor.
Ako si dostal hore?
Vyšplhal som.
Dlho si ma pozeral?
Nie dlho.
Nevidel si, ako si sama robím šťastie, že nie?
Nie je slušné, ja viem.
Mňa netrápi slušná spoločnosť.
Je zasrane nudná.
Zničí človeku dušu.
God neverí na dušu.
No podľa mňa práve Boh dušu vymyslel.
Godwin Baxter?
Ten ohavný pes.
O čo tu ide?
Si uväznená a ja ťa vyslobodím.
Čosi v tebe je, lačná bytosť,
čo túži po zážitkoch, slobode, dotyku.
Vidieť neznámo a spoznať ho.
Pýtaš sa, prečo som tu?
V piatok idem do Lisabonu. Chcem, aby si šla so mnou.
Lisabon v Portugalsku?
Presne o tom Lisabone hovorím.
God to nedovolí.
Preto sa nepýtam jeho.
Pýtam sa teba.
Bella s tebou nie je bezpečná, myslím.
To rozhodne... nie si.
Drahý God, mám chvíľu tvojho vzácneho času?
Isteže, Bella.
Chcem povedať veľkú novinu.
Belle krúti hlava od vzrušenia.
O čo ide?
Dnes o polnoci
tajne ujdem s istým Duncanom Wedderburnom.
Čože?
Budeš chcieť zabrániť.
Aj zabránim.
Držíš Bellu moc tuho.
Musím vyraziť na vody.
Môžeme cestovať.
Ty, ja a Max, ktorého, ak smiem pripomenúť,
si máš zobrať.
Zoberiem si Maxa,
lebo mi na to vyhovuje,
ale najprv dobrodružstvo s Duncanom Wedderburnom,
ktorému, myslím, na mne málo záleží,
ale bude to aj zaujímavé.
Nemôžem ťa pustiť.
Daj mi pusu a vypusti ma.
Ak nie,
Bellu znútra zožerie nenávisť.
- Nenávisť? - Nenávisť.
Vybaľte tie tašky, Primová.
Godwin mi povedal, čo plánuješ.
Nemám ti to za zlé.
Ten chlap je grobian a nemravník.
Zákerne sa vie dostať naivnej žene pod kožu.
Skôr ide o jeho oči na mojich.
A jeho ruky medzi Bellinými stehnami
a šepkanie slov, čo nepočujem,
ale rozpaľujú mi telo.
Ježiš, Bella.
Sme zasnúbení.
Milujem ťa.
A keď sa vrátim, vezmeme sa
a budeme šťastní ako dve hrdličky.
- Treba mi klobúk? - Nie!
Toto nejde.
Toto nie!
Ja sa s ním porátam.
Rozmlátim mu ten pekný ksicht na krvavú kašu!
Max, ty celý horíš
a ja tiež pri pohľade na iného Maxa.
Prepáč,
ale nedovolím mužovi, ktorí myslí len na zlé veci
a neľúbi ťa, aby ťa podviedol.
Rozbijem mu hlavu na padrť.
Bella? To...
Bella.
Dovidenia, holubička na neskôr.
Uvidíme sa po veľkom dobrodružstve.
God?
Je preč.
Dávam si na raňajky portské.
Je zvláštne lahodné.
Prečo si ju nezastavil?
Je bytosť so slobodnou vôľou.
Teraz je tam niekde sama.
Bude v poriadku.
Som hlupák. Mal som ju zastaviť.
Sme ľudia vedy.
Takéto emócie sú nevhodné.
Len dúfam, že je v poriadku.
V živote som nevidel krajšiu ženu.
Nebudem klamať, mal som ich veľa.
Primová hovorila, že si vlk, čo páchne po stovke žien.
To ma podcenila.
Dobre. Ustrice.
Už si ich jedla?
Nie.
Vcucni, odhoď a zapi bublinkami.
Fajnové.
Počkaj. Bella.
LISABON
Mníšky a mnísi si škrobia habity bielkami
a zo žĺtkov robia tieto koláčiky.
A ako ich jesť?
Ja myslím, že ústami.
Nemôžeš ich jesť kúsoček po kúsočku,
ale vdýchnuť ich s gustom ako sám život.
Neuveriteľné.
Kto ich urobil? Chceme viac.
Nie. Jeden stačí. Viac je priveľa.
Teraz je siesta.
Čo je siesta?
Prečo toto ľudia nerobia...
úplne furt?
Riskujem, že vyzniem neskromne,
no práve ťa trikrát pretiahol najlepší z najlepších.
Asi žiadny iný ťa neprivedie na vrchol ako ja.
Je mi ťa ľúto.
No tak budem zúrivo skákať iba s tebou.
Zúrivo skákať?
To sa mi páči.
Som oddýchnutá.
Poďme znova.
Znova?
Bohužiaľ,
aj ja mám svoje limity.
Muži to nemôžu opakovať dokola.
Je to fyziologický problém?
Mužská slabosť?
No...
Pravdepodobne.
Radím ti, ak nie je neskoro,
aby si sa do mňa nezaľúbila.
Nemám veľa čo ponúknuť
v otázke stálosti.
Len dobrodružstvo.
Chápem.
Pospime si.
Taxík, pani?
Dobrý večer,
Duncan Wedderburn.
Bella, kde si bola? Zmizla si.
Nezmizla.
Nikto nemôže zmiznúť.
Čože?
Či môže? Zmiznúť?
Isteže nie. Doriti, čo to trepeš...
Kde si bola?
Chcela som koláčik a potom ma postretlo dobrodružstvo.
Nevedela som sa vrátiť, ale potom som to začula.
Električku.
Pôjdem za zvukom a našla som to.
Bella je udivená.
Mám bádateľskú krv.
Bezo mňa je to nebezpečné.
Zažila som to a našla som len cukor a násilie.
Je to očarujúce.
Je mi fajn.
Teraz si musím ľahnúť, ty na mňa a bude zúrivé skákanie.
Kitty.
Videla si v Londýne novú Wildovu hru?
Úžasne zábavná.
Veľmi sa mi páčila.
„Kabelka.“
Bella.
Čo?
Načo to nechať v ústach, keď je to odporné?
To som predtým povedala Geraldovi.
Ak mi rozumiete.
Ty si potvora.
Aha, myslíš jeho penis.
Duncanov je niekedy slaný.
Preboha, Bella.
Musím vylepiť tomu decku.
Bella.
Správaš sa poburujúco.
Správaj sa slušne.
Z toho jedla ma napínalo,
to decko ma rozčuľovalo
a tá žena ma nudila slovami.
Vrátiš sa k stolu
a obmedzíš sa na tieto tri vety:
„Aké úžasné“, „Som nadšená“,
a „Ako robia to pečivo také chrumkavé?“ Jasné?
Ubližuješ Belle.
Prepáč.
Rozumne sa s tebou nedá.
Poďme.
Bella, páči sa ti v Lisabone?
Som nadšená.
Kitty, ako sa má tvoj drahý otec?
Veľmi zle.
Možno sa nedožije konca roka.
Aké úžasné.
Ako robia to pečivo také chrumkavé?
Bože dobrý.
Čo je to?
Od nej.
„Ja dobre. Lisabon.
Cukrový koláčik lížem celý deň.“
Aspoň dúfam, že je to jedna veta.
- Oni... - Sexujú?
Áno.
A tiež...
fajčí električku.
DRAHÝ GoD JA DObre. LiSABON
Aj teba bolí hlava, Duncan Wedderburn?
A tiež som hladná na večeru.
Doriti, kde si bola?
Victoria Blessingtonová?
Nevideli sme sa roky.
A stále sme sa nevideli,
lebo ja som Bella Baxterová,
ty čudná operená pani.
Prepáčte. Prisahala by som, že ste ona.
Dobre.
Môžeme?
Biftek, rybu,
karamelové veci v miskách,
čo majú tí fľakatí starci tam.
Ja nechcem karamel v miske.
Samozrejme. To všetko je pre Bellu.
Objednaj si, čo chceš.
Hneváš sa na Belline výlety a zážitky.
A predsa treba objavovať rozmarne,
ako povedal Duncan Wedderburn Belle Baxterovej
prvý deň v Lisabone.
Zásah.
Pochop, ja nikdy nežila mimo Godovho domu.
Čože?
Takže Bella musí veľa objaviť
a tvoja smutná tvár
ma núti objavovať hnev k tebe.
Jasné.
Stal som sa tým,
čo neznášam, majetníckym milencom.
Toľké som striasol a teraz som taký ja.
Doriti!
Ty si ako ja, si voľná, žiješ prítomnosťou.
Prečo toto robíš?
Tamten muž na mňa opakovane žmurkol.
Žmurkám späť.
Zo slušnosti, asi.
Ideme tancovať do mesta. Prosím, pridajte sa.
Nikdy som netancovala v meste.
- Duncan! - Nemôžem!
Ty si bláznivá.
Nehovor, tie tvoje zvuky Bellu hnevajú.
Neprestanem hovoriť.
Ak mám čo povedať...
Au!
Áno.
Čo je toto?
Muž ma učil hrať šach
a povedal, že mám určite najjemnejšiu pleť, akej sa dotkol.
A ja na to, že ak áno, tak asi na vnútornej strane stehien,
lebo tam je pokožka najjemnejšia.
Tak sme to skúsili
a bola najjemnejšia na svete.
Ale napadlo mi, že možno nie sú rovnako jemné.
A neboli.
Tak som si to poznačila, nech nezabudnem.
jemná jemnejšia
Čo hra s jazykom, čo si chcel práve robiť?
To sa nestane?
Ty...
Trápiš sa.
Ľahla si si s ním?
Nie, opierali sme sa o stenu.
Zúrivo si s ním skákala?
Nie, len mi rýchlo olizoval klitoris.
Potrebovala som uvoľniť horúčosť, na moje požiadanie mi pomohol.
Aj ty môžeš na mne hrať jazykom,
takže nechápem tento komplikovaný pocit.
Ty teraz plačeš?
Ty si ale mätúca osoba, Duncan Wedderburn.
Pečeň.
Malý rez,
netreba veľký.
Ráno som dával kozám chloroform.
Asi som priveľa vstrebal.
Dovolím si nadhodiť, že si rozrušený z Bellinej neprítomnosti.
Litre portského,
v noci ťa počujem plakať.
Preboha! Táraš ako dajaký imbecil.
Je preč!
Ja som človek vedy.
Len som chcel pokračovať s projektom.
Nič viac. Musím sa venovať niečomu ďalšiemu.
City musíme odložiť nabok.
Myslíš si, že by ma otec mohol ociachovať
horúcim železom na genitáliách,
keby nekládol na prvé miesto vedu a pokrok?
Ociachovať?
Nájdime si nejaké telo.
Čože?
Dobré ráno.
Dobré ráno, zlato.
Nepodporoval som tvojho dobrodružného ducha.
Tak mám pre teba prekvapenie.
Vlez tam.
- Sme v inom hoteli? - Pozri z okna, Bella.
- Sme na lodi? - Veru tak.
- Chceš väzniť Bellu na mori. - Dopriavam ti nové zážitky.
Ale asi ťa tu vždy ľahšie nájdem.
Poď, vyzleč ma.
Rajtuj na mne.
Potom si dáme koktaily na prednej palube.
Bella.
Bella!
Modrá. Modrá.
Ty si ma osral?
Špina!
Pani.
Kedy stojíme?
V Aténach. O tri dni.
LOĎ
Tá žena horí, pozri.
Hneváš sa na mňa.
Odpusti mi ten únos, to bolo z lásky.
Romantický žartík. Už sa nedurdi.
- Chcem drink. - Iste, drahá.
Na lodi je zábava, môžeš objavovať nový svet.
Miluješ ma? Ja ťa milujem.
Opíš, čo mám v sebe hľadať, aby som to vedela naisto.
Cítiš to, alebo nie.
Takže to nestojí na dôkazoch, ako by povedal God.
- Ako to empiricky posúdim? - Doriti, čo to trepeš?
Kto vlastne si?
Nevieš, čo je banán, nepočula si o šachu,
ale vieš, čo je „empiricky“.
Bella chce drink. Už to hovorím druhýkrát.
Nikdy som nič také necítil.
Máš to tak aj ty?
Asi áno, empiricky.
Došiel mi atrament.
Tak ti ho zoženiem, láska.
Dobrý večer, zaujímavá stará pani.
Musím sa ti dotknúť vlasov.
Tiež som si všimla tvoje vlasy.
Ako hodváb na priehľadnom, oslnivom vajci.
Tie pekné slová ma akosi vzrušujú.
Videla som ťa s tým fešákom tamto.
Biele zuby a tvrdý vták.
Duncan Wedderburn.
Aj zuby má tvrdé. A aj vtáka bieleho.
- Snáď dobre šuká. - Spím len s ním.
Ale vyvoláva v celom mojom tele výnimočné pocity,
pri ktorých šťastne jajkám.
A tiež si želám hodiť jeho telo, postavu, mŕtvolu do mora.
Skáče tento muž na tebe?
Nie, neskáče.
S nikým som nespala 20 rokov.
Čože?
To je príšerné.
Ja sa tým netrápim.
S pribúdajúcimi rokmi
ma väčšmi zaujíma to, čo mám medzi ušami.
To medzi mojimi nohami...
ani veľmi nie.
Zúfalé ospravedlnenie, Martha.
Ach, toto je Harry Astley.
Neber si jeho slová veľmi k srdcu.
Je to cynik.
Pani.
Ja som Bella Baxterová.
A neviem, čo je to „cynik“.
Bella.
Atrament.
Duncan Wedderburn, našla som si kamarátov, priateľov, spoločníkov.
Harry Astley.
A toto je Martha.
Moja nová kamarátka, ktorú už 20 rokov nikto nešukal.
Neudivuje ťa to?
Dúfam, že používaš ruku medzi nohami, aby si bola šťastná.
Preboha, Bella, takto nemôžeš rozprávať.
Slušnosť v spoločnosti. Zabudla som.
Slušná spoločnosť
ťa zničí.
- Vážne? - Niečo na tom bude.
Na tom sa všetci zhodneme.
A k tej ruke medzi mojimi nohami.
Príležitostne, áno.
Tak to si ma upokojila.
- Najedzme sa spolu. - No, vlastne...
Sme všetci na lodi a niet úniku,
je tu svet, čo môžeme vychutnať, prejsť ho, oboplávať.
Alebo nesmie mať priateľov, pane?
Som nadšený.
Vezmi si ma.
Čože?
Chcel som ťa odkopnúť.
Poslať ťa preč po pár mesiacoch, ale nemôžem.
Vezmi si ma. Ukradla si mi srdce ako nikto.
Je to zložité,
som zasnúbená s pánom Maxom McCandlesom.
Čo?
Moju ruku už dostal iný.
To som kdesi počula, ale nerozumiem tomu.
Nevezmeš si predsa iba ruku, ale všetko, či nie?
Utiekla si mu so mnou.
Opisuješ udalosti, ale pointa mi uniká.
Vybrala si si mňa.
Nateraz.
Pre zábavu.
Ty krava, ja ťa hodím cez palubu!
Takže si ma chceš zobrať alebo ma zabiť?
- To je tvoja žiadosť? - Nie.
Idem do kasína.
Dobre.
Učí sa.
Skúsme to znova.
Hrubá motorika sa rozvíja pomaly,
ale budeš rýchlo napredovať.
Felicity.
Nie až tak rýchlo.
Čítam Emersona.
Hovorí o zlepšovaní muža.
Len neviem, prečo nedáva rady aj ženám.
Možno žiadnu nepozná.
Skús si prečítať Goetheho.
Filozofia je strata času, Bella.
Naozaj? Povedz mi viac.
Nie, Harry, ty darebák.
Je to prepojené.
Ľudia a spoločnosť sa môžu zlepšiť.
Cieľom všetkého je zlepšiť sa, napredovať, postupovať, rásť.
Poznám to u seba a určite som ako ostatní.
Ver mi, Bella, ty si jedinečná v každom ohľade.
Ale toto zlepšovanie cez filozofiu,
to sa len ľudia snažia ujsť pred faktom, že sme iba kruté beštie.
Takí sa rodíme a takí zomierame.
To je ponurý pohľad na veci.
Bella,
poďme sa nadýchať vzduchu
do našej kajuty.
Ale títo sa hádajú
a v Bellinej hlave a srdci vybuchujú myšlienky
ako blesky v búrke.
Bella, stále len čítaš.
A občas už nerozprávaš tak rozkošne.
Som meniteľné potešenie
ako my všetci.
Aspoň podľa Emersona, s ktorým nesúhlasí Harry.
Ale poď, len poď.
Zacláňaš mi slnko.
Čo?
Poď.
Nemám čas, slopem.
Nemám čas, prehrávam.
Musím ísť za Marthou.
Za Marthou.
To je ten problém.
Hodím tu navoňanú rašpľu cez palubu.
Chcem to vidieť.
Martha!
Kde je?
Doriti, kde si?
Kde je?
- Kam si sa vybral? - Ona poletí cez palubu!
Ach, úchvatné.
Nečakala som, že ma zavraždia.
Aké dramatické.
Zjavne sa teší na smrť. Prepáč, už ti neprekážam.
Vzrušujúce.
Budem v bare.
Nútiš ma myslieť, uvažovať,
rozjímať nad vecami, čo sú zlé,
nesprávne a nezmyselne otravné
a pre ktoré nespím.
Takže...
Hovoríš, že sme všetci krutí.
Nesúhlasím, odmietam
a hovorím nie.
Ale keď som s Duncanom,
to kruté vo mne úplne buble.
Čiže máš zdravý úsudok.
Je to hrozný debil.
Nie.
Nechcem byť krutá.
Musím túto svoju stránku zlepšiť.
Ty nepoznáš svet.
A bojíš sa ho.
Ja sa ho nebojím.
Chceš sa pozrieť na ozajstný svet?
Ukážem ti ho.
Áno.
Samozrejme.
Počuješ to?
Čo je to?
Kopa mŕtvych bábätiek.
Zrejme je horúco.
Musíme im ísť pomôcť.
Ako im chceš pomôcť?
Pôjdeme dolu,
oni nás oprávnene spútajú, okradnú a znásilnia.
A keby boli oni tu a my tam,
urobíme im to isté.
Bella.
Bella!
Pani, vyrážame.
Musím sa tam vrátiť.
Musím dať tieto peniaze tým chudákom pri hoteli,
volá sa to tam slum.
My zostávame na súši, pani.
Vybavíme to za vás.
Môžete?
Samozrejme.
To je od vás šľachetné.
Potrebujú peniaze.
To všetci.
Ďakujem vám.
Ty! Zavolaj mi kapitána. Nájdeme toho zasraného zlodeja.
Bella!
Okradli nás!
Vyhral som.
Vyhral som všetko,
ako ešte nikdy.
A teraz je to preč!
Neokradli ťa.
- Ja som ich vzala. - Načo?
Ja som ich vzala.
Som hrozne unavená.
Alebo možno len moja duša.
Dušu mi podlomili, pokrkvali,
rozdrvili, Duncan Wedderburn,
výjavy, čo som videla.
- Takže netreba kapitána, pane? - Padaj, než ti vybijem zuby.
Iste, pane.
Kde sú?
Ukryla si ich do bezpečia.
Ožral som sa a rozhádzal ich kade-tade. To je úľava.
Neukryla som ich.
Dala som ich tým chudákom tam vonku.
Peniaze sú vlastne tiež choroba,
aj to, ako všade chýbajú.
A prečo ja
ležím na mäkkej posteli,
zatiaľ čo mŕtve deti
ležia v priekope?
Duncan.
Čože si?
Očakávam utešujúce objatie.
Ty...
Musím svetu niečo dať.
No ja nemám nič.
Až na trochu peňazí.
Toto je hrozný deň pre Bellu Baxterovú.
Kde sú moje zasrané prachy?
Veď ti to vravím.
Dala som ich chudobným.
Hádam som ťa poslal do riti!
Steward ma informoval,
že nemáte dosť peňazí, aby ste vyrovnali účet.
- No... - To je asi pravda.
Dala som všetky tým milým mužom,
aby ich odovzdali
chudobným v slume.
Vysadíme vás v najbližšom prístave
a dovtedy ste na prídeloch pre posádku.
- Pekný večer. - Ako sa opovažujete?
„Mŕtve, slepé bábätká...
uhryzla Harryho.
Moje ústa
boli plné krvi.“
Chúďatko Bella.
Je zničená.
Mrte SLPE BETKA HRYZ HARRY ASTLEY MOJ UST BOL PLN KrVi
- Čo tvoja ruka? - V poriadku.
Prepáč.
Chcel si, aby som pochopila.
Nie. Chcel som ti ublížiť.
Nezniesol som u niekoho toľké hlúpe, krásne šťastie.
Bolo to odo mňa kruté.
Mňa to nemrzí.
Keď poznám svet, môžem ho zlepšiť.
Nemôžeš.
O to práve ide.
Neuver klamstvám náboženstva,
socializmu,
kapitalizmu.
Sme nahovno druh.
Uvedom si to. Nádej sa dá zničiť.
Realizmus nie.
Chráň sa pravdou.
Uvedomujem si, kto si, Harry.
Ublížený malý chlapec, ktorý neznesie bolesť sveta.
Asi áno.
Zbohom, Harry.
V Marseille nás vyhodia.
Prečo s ním zostávaš?
Myslím si, že sa to zlepší.
Ako inak.
PARÍŽ
Počula som samé chvály na krásy Paríža.
Skopem vášho psa, že viac nevstane.
Doriti.
Paríž bez peňazí.
- Čo máme robiť, Bella? - Zoženiem nám hotel.
Neboj sa.
Za čo? Nemáme prachy.
Nie je to zaujímavý experiment?
Nič nemáme.
- Ako budeme žiť? - Ja neviem!
Presne, to je experiment.
Teraz sme chudobní.
Mnohí dobrodruhovia tomu čelili.
Robinson Crusoe, napríklad.
Sebecká, bezhlavá, ľahostajná krava.
Nie som bezhlavá, Duncan.
Hoci moja schopnosť
domyslieť veci do logických dôsledkov
nie je silná,
pomohla som tým trpiacim.
Zruinovala som nás,
ako si zdôraznil,
ale určite som konala s dobrým úmyslom.
Zavri už tú hubu!
Zoženiem nám hotel.
Dobrý deň, madam.
Dobrý deň, ty moja čerstvá, krásna anglická ružička.
Toto je hotel?
Máme izby.
Hľadáš prácu?
Koľko za izbu?
Dáš mi 10 frankov.
Od nich vypýtaš 30.
Všetci budú spokojní.
Rozumiem.
Monsieur Chapelle.
Rovno z Londýna.
Dobrý deň.
Tak choď.
V tejto chvíli som zmätená.
Nezháňaš prácu?
No tak šup.
Ľahni si s ním, trochu ťa opichá,
a dobre si zarobíš.
Chápem.
On mi za to zaplatí?
Áno.
Ak potrebuješ peniaze,
toto je najrýchlejšia cesta.
Ešte nikdy ma neopichal iný muž,
ale už som na to myslela.
A potrebujem prostriedky.
Takže si myslím, že je to súhra náhod,
podľa mňa priam osudová.
Poďme na to.
Izba 16.
Ako sa to voláte?
Záhadný.
Nerozohrejeme ma trochu...
Dobrý deň, pane.
Éclair au chocolat?
Získala som nejaké peniaze a poznanie.
To si ukradla?
Stále vravíš, že si najlepší milenec na svete,
a ja som nikdy iného nemala, tak som nevedela, či je to pravda.
Ale už to viem.
A bol príšerný,
vydával hnusné zvuky, keď do mňa vrazil.
A zvládol iba trikrát priraziť, Duncan Wedderburn.
Potlačila som smiech,
zo slušnosti, samozrejme.
Vzala som si peniaze. Poďakovala.
Smiala som sa celou cestou po tieto eclairs
a láskyplne
som spomínala na naše upotené noci.
Kefovala si za prachy?
A ako experiment.
Je to dobré pre náš vzťah, oblažilo to moje srdce voči tebe.
Moje srdce trochu ochladlo pri tvojom nariekaní a nadávaní.
Si obluda. Štetka a obluda.
Démon vyslaný z pekla,
aby mi roztrhal dušu.
Potrestal ma za moje ničotné hriechy
záplavou deštrukcie.
Trhal mi srdce ako karamelu
a zničil ma.
Pozriem na teba a vidím hnus.
Ten záver bol zbytočný a nedáva zmysel,
keďže tvoje ódy na moju krásu boli nudné,
ale vytrvalé.
A prostý fakt,
že na mne rajtoval cudzí muž,
to všetko vymazal?
Doriti!
Predávala si sa.
A ty mi teraz povieš, že je to zlé.
Tebe neulahodím?
To je najhoršie, čo môže žena urobiť!
My sa rozhodne nemôžeme vziať.
Mám svoje chyby a rada experimentujem,
potrebujem zhovievavejšieho manžela.
Kurva!
Už vidím, že ty taký nie si.
Našej ceste je koniec.
Kúpim ti lístok naspäť do Londýna.
Ty si celý čas
mala peniaze?
Sú to Godove peniaze.
Pre prípad núdze.
Ten nastal už dávno, doboha!
Ja som ti celý čas verila,
že sa chopíš príležitosti.
Ale vidím, že to bola chyba, čosi sa v tebe pokazilo.
Ty si to čosi pokazila!
Zjavne sa tento rozhovor točí v kruhu.
Kurva!
Madam Swineyová, zhodnotila som situáciu.
Potrebujem sex a peniaze.
Môžem mať milenca,
ďalšieho Wedderburna,
čo vyžaduje hrozne veľa pozornosti.
Alebo mať hotovo za 20 minút
a po zvyšok dňa skúmať svet
a ako ho zlepšiť.
Takže hľadám prácu
vo vašom zatuchnutom podniku s ľahkým súložením.
Žena, ktorá plánuje cestu za slobodou.
Aké rozkošné.
Poď.
Monsieur Saveur.
Filet mignon.
Najlepšia kvalita.
Bella.
Na konci povedz „formidable“.
Naše pravidlá.
To tak smrdíte vy?
Formidable.
Na ten smrad.
A mám čaj. Lebo čaj je fajn.
Bolo to brutálne,
zvláštne, nie nepríjemné.
Leták.
- Čítaj. - Čo je to?
Une personne qui veut zmeniť svet pour le meilleur.
Zlepšiť ho. Lepší svet.
Tak to som aj ja.
Madam Swineyová,
tento systém nástupu,
vážne čakáte, že pôjdem hore aj s mužom, čo sa mi hnusí,
a som z toho smutná, keď ho nechám
po sebe zúrivo skákať?
Tak to je, moja zlatá.
Bože, vyzeráš dobre.
Hodí sa k tebe byť zneuctená.
Tak asi áno.
Nebolo by lepšie, keby si vyberali ženy,
čo by preukázalo voči vám isté nadšenie?
Nemali by ste nejasný pocit, že sú vydesené,
keď na ne skáčete.
Bella je nová a asi aj duševne chorá.
Ako hovorí God, môj otec,
robíme veci takto, kým neprídeme na iný spôsob,
a potom prídeme na iný spôsob, a tak ďalej,
až svet viac nebude plochý,
elektrina osvieti noc a topánky nebudú na stužky.
Ako socialistka úplne súhlasím.
Toinette, ty máš ale pohotové ústa.
Monsieur Mersault si ich užije zadarmo.
Choď. Už aj.
Bella, do mojej kancelárie.
Máš veľmi chutné lalôčiky.
Ďakujem.
Musím.
Prepáč. Tečie ti krv.
Na.
Občas sa neovládnem, keď vidím takú krásu, mladú krásu.
Lebo raz, moja zlatá,
budeš aj ty zvráskavená stará korytnačka.
A nikto ti za to nezaplatí a nebude to chcieť ani zadarmo.
Všetci by boli spokojnejší, keby sme si vyberali.
Idealistka.
Ako ja.
Aká si len rozkošná.
Ale občas sa musíme poddať tomu, čo od nás žiada svet.
Bojovať, skúsiť to poraziť.
- Takže veríte ako ja? - Ale iste.
Ale niektorí muži si užívajú, že sa ti to nepáči.
Čože?
- To je... - Zvrhlé.
Ale dobré pre biznis.
Poď so mnou.
Moja vnučka.
Chorá a chudobná a často potrebuje doktora.
Keby som vám dovolila vyberať si, ohrozila by som svoj biznis.
Jej zdravie. Jej život.
- To chceš, Bella? - Isteže nie.
Nie? Ty si zlatá.
Ja že mi idete po ušiach.
Musíme pracovať.
Musíme zarábať peniaze.
Ale predovšetkým musíš zažiť aj to zlé,
nielen to dobré.
Ale poníženie, hrôza, smútok...
nás zoceľujú, Bella.
Robia z nás opravdivých ľudí,
nie vrtošivé, nepoznačené deti.
Iba tak môžeme spoznať svet.
A keď poznáme svet,
patrí nám.
To chcem.
Teraz
choď niekoho vyšukať
a prines mi 10 frankov.
Navrhujem najskôr malú hru.
Hru?
Poviete mi spomienku z detstva.
Potom ja poviem vtip.
Potom vás očuchám,
a ak treba, frknem na vás levanduľový olej.
A toto všetko pomôže, aby bol náš zážitok formidable.
Non, ja poviem vtip.
Vy spomienku.
Keď ste ako malý boli v Grécku, spadli ste z bicykla?
Krv. Na mojej nohe.
Radosť?
Pozorovali ste krv s radosťou.
Klop, klop.
Gouda vás spoznávam.
Poznáte to.
Voniate dobre.
Poďme trtkať.
Dostali ste od Boha dar, priateľu.
Veľmi nepekná práca.
Toto robíš, keď sa ti cnie?
Chcete čo?
Chlapci sú vo veku a treba ich vzdelať. Sexuálne.
Predvediem im to.
Chápem.
Občas.
Ľahnem si, prehnem sa či obkročmo?
Začnime jednoducho, prosím.
Ak tomu treba pomôcť,
- prst do zadku. - Nie.
Alebo jemne škrtiť.
Choď domov!
Bella!
Madam Swineyová mala pravdu.
Objavujem v sebe časti, čo som doteraz nepoznala.
Aj tak sa to dá brať.
Paleta prejavených túžob je fascinujúca.
Mala si toho,
čo ti dá do úst plátok ananásu a zapráši ťa?
Bella.
Takmer ti môžem odpustiť.
Mám lístky domov
a matka nám pripraví svadobné lôžko.
Šukala si toho s hákmi?
Viem, že áno!
Zmlátil som ho, až sčernel.
Duncan. Ja že si už preč.
Šiel som na loď, bolo mi zle, vracal som,
tak ťa idem zachrániť.
Dobrý deň, Duncan.
Choď domov, Duncan.
Náš čas sa skončil.
Nič necítim,
len sa pýtam, ako som ťa mohla chcieť?
A ideme na schôdzu socialistov.
Ste štetky.
Sme svoje vlastné výrobné prostriedky.
Choď preč.
Noha.
Farba, noha.
Výborne.
Jazyk ide pomaly, ale zlepšuje sa.
Farba. Noha.
Geniálne.
Nebuď k nej taký krutý.
S Bellou som urobil chybu.
Dovolil som si city.
Pre ňu ich už nemám. Nelíši sa od kuropsa.
Noha.
Takto je to asi lepšie
a vysvetľuje to otcov chlad voči mne.
Bola to vedecká nevyhnutnosť.
Bože, človeče.
- Noha. - Nečakám, že to pochopíš,
dedinský doktorko.
Ozaj, musíš ma operovať.
Vložiť srdce do tvojho obludného tela?
Ak to stihneš,
keď mi budeš...
vyberať toto.
Odstránim niektoré cysty okolo nádoru.
Netreba. Môžeš ma zašiť.
Rozšírilo sa to. Vidím malé polypy.
Zomieram.
Ako to len povedať pacientovi, čo?
Baxter...
Neplač mi do rany! Dorazíš ma otravou krvi.
Už ticho.
Zaši ma.
Nájdi ju.
Mám zavreté.
Horúca čokoláda, moja zlatá.
A pain au chocolat.
Teba mám najradšej.
Počula som, ako to vravíte ostatným.
Sme stroj, čo kŕmite komplimentmi a čokoládou.
Ste moje deti, ktoré kŕmim láskou.
Stalo sa niečo hrozné, Swineyová.
Takmer nič necítim.
Moja empatia sa blíži k akejsi
opovržlivej zlosti.
To je skvelé.
Naozaj?
Prechádzaš temným obdobím.
Predtým, ako ťa navštívi svetlo a múdrosť.
Musíš ho prekonať,
a keď ho prekonáš,
budeš za túto chvíľu vďačná, ale musíš pokračovať.
Chápem.
Máš tehotenskú čiaru.
Moje je s ma maman.
Nemám dieťa.
Je to jazva po nehode.
Ale nie si prvá, kto si to pomýlil.
Načo klameš?
Neklamem.
Povedal mi to môj Godwin.
Wedderburn.
Dobrý deň, pane.
Napísali ste pánovi Baxterovi.
Vypustil do sveta démona.
Diabla vo zvodnom tele, ktorého nemožno ukojiť,
a s mysľou, ktorá človeka rozoberie kúsok po kúsku,
ako krvavá spálená handrová bábika vytlačená zo slonej riti.
Bella.
Kde je?
Ty si kto?
Jej snúbenec, pane.
Očividne to medzi vami nedopadlo dobre.
Ale ba?
Zničila ma.
Každý sme kapitánom svojej lode, pane.
O to ide.
Nepáčiš sa mi a ani tvoje slová.
Ten Godwin Baxter.
Vedel to a nasadil ju na mňa.
Lapil ma.
Kde je?
Neprial by som ju ani najhoršiemu nepriateľovi.
Zachránim vás pred ňou, pane.
Prepáčte, len mi to povedzte.
Nebolí to.
Nemám žiadne vnútornosti.
Vypitvala ma.
Moju dušu. Môj bankový účet!
Som voš! Prázdna schránka!
Zaspievame si?
Námorníci sme...
Nebolí...
Nebolí to.
Nechcem to robiť takto.
Prinútili ste ma.
„Každý sme kapitánom svojej lode.“
Ty vydrbaný pizdí ksicht.
Prosím vás.
Žiadam vás čo najslušnejšie.
Kde je?
Čoskoro R.I.P Príď
LONDÝN
Štetka sa vrátila.
God?
Bella!
Max mi napísal.
- Si chorý? - Nie. Zomieram.
Malý rozdiel, ale ako lekár ho beriem vážne.
Si krásna a rád ťa vidím.
Nesmieš zomrieť.
Empirické údaje vravia čosi iné.
Chýbala si mi.
Teraz si musím ľahnúť.
Neprinášam len radosť.
Ale aj ostrý pohľad a nepríjemné otázky.
Mala som v sebe dieťa?
A ak áno, kde je?
Chápem.
Nuž, v podstate si ty svoje dieťa.
A predpokladám, že aj svoja matka.
A zároveň ani jedno.
Spomienka neprežije.
Zážitok neprežije.
Ako to myslíš, že som matka a dcéra?
Vedel si to a nepovedal.
Nevidel som na to dôvod.
A tiež si zbabelec.
Áno, trochu aj to.
Chcel som byť s tebou
a netušil som, či to vôbec pochopíš.
A Baxter z nás robí väzňov.
A je...
mi to ľúto.
Buch.
Kto je to?
Štetka
- Štetka - Takže ste ma predstavili.
- Mne sa táto páči. - Štetka
- Stačí, Felicity. - Štetka
Doriti.
Ďalšia?
Chýbala si nám.
Netvori.
To snáď nie je pravda.
Štetka
Je ťažké mať chuť a chcieť udrieť niekoho,
kto už očividne trpí.
Iste, je to zamotané.
Bola by si radšej sivá masa mäsa s háčikom na ryby v nose?
Na sekundu by mi bolo dobre, ale potom dlho zle...
Vážne som mala v nose háčik?
Áno.
Takže som tvoj výtvor,
ako aj tá druhá.
Ani jedna z vás.
Ona chodí po dome s kladivom a pesničkou
a to nie je moja práca.
A čítal som tvoje pohľadnice a listy,
s úžasom som sledoval, ako tvoríš Bellu Baxterovú.
Byť nažive ma fascinuje, takže ti odpúšťam tvorbu,
ale neznášam tie lži a pasce potom.
Rozumiem.
Rád ťa vidím.
Aj ja teba.
Hnev, zmätenie a mozgový nesúlad bokom, chýbal si mi.
Zacítila som tu formaldehyd
a vedela som, čo ďalej.
Budem lekárka.
Moja ordinácia je tvoja.
Otec mi raz povedal,
vždy rež so súcitom.
Bol to hrozný debil.
Ale nie je to zlá rada.
Nezostáva mu veľa času.
Viem.
Nespomenul si naše zasnúbenie.
Bola si oveľa mladšia.
Nič nás neviaže.
Bol som tebou očarený a Baxter to využil.
Už mnou nie si očarený?
Stále som očarený.
Bola som šľapka, chápeš?
Mala som v sebe vtáky pre peniaze.
Neprekáža ti to?
Šliapanie ohrozuje túžbu
mužov po vlastníctve?
Wedderburn fňukal a nadával,
keď zistil, že sa predávam.
Ja mu skôr závidím čas, ktorý s tebou strávil,
než by som ti vyčítal nemorálnosť.
Je to tvoje telo, Bella.
Môžeš s ním robiť, čo chceš.
Pýtala som 30 frankov.
To sa mi zdá málo.
Max, veríš, že sa ľudia môžu zlepšiť?
Áno.
Ako sa ľudské telo vie vyliečiť z choroby,
môžu sa muži a ženy vyliečiť zo svojich postojov.
Vezmeš si ma, Max McCandles?
Áno.
Nabudúce menej jazyka,
ale inak veľmi príjemné.
Zapamätám si to.
Dala si sa vyšetriť, či nie si chorá?
Ešte nie, ale dám.
Páči sa mi táto naša praktická láska.
Ale uisťujem ťa, že moja je aj vášnivá.
Ty si roztomilý.
A vždy si bol.
God, ty chodíš.
Do palcov som si pichol päť miligramov heroínu proti bolesti,
amfetamíny na energiu
a kokaín, lebo ho mám rád.
Prišiel som ťa odviesť k oltáru.
A tak z moci zverenej mi cirkvou
svätím tento zväzok.
Bella Baxterová, berieš si tohto muža za svojho manžela?
Nepreskočili sme časť, keď niekto namietne?
Alebo tá vypadla pri nejakej falošnej modernizácii katechizmu?
Ahoj, Victoria.
Vyzeráš dobre.
Hovoríte so mnou, pane?
Muž sa zvyčajne nepredstavuje svojej žene.
Ale ak musím...
To on všetko spískal.
Neviem, či je on v jej moci, či ona v jeho.
Toto je dielo diabla. Pozrite!
Nekašle vzduch ako normálny človek, ale krv.
Má rakovinu, ty tupý idiot.
Duncan.
Neupieraj na mňa zrak, démon!
Ako som vravel, generál Alfred Blessington.
Pre teba „Alfie“.
Naozaj ma nepoznáš?
Wedderburn dal tvoju fotku do novín.
Spomenul som si, že ťa tá operená krava oslovila Victoria Blessingtonová
a poskladal som si tú zasranú skladačku!
- Vy ste... - Tvoj drahý Alfie.
Odišla si v stave duševnej zmätenosti a hystérie z tehotenstva.
Keď som to zistil, akoby mi vytrhli vnútornosti.
Viackrát som rozpáral mužov na bojovom poli
a vždy som si predstavoval tupé, duté pulzovanie,
a presne tak som sa cítil.
Patrí k tomu aj smrad, ale ten sa k metafore nehodí.
Ale si tu, moja drahá.
Si tu.
Bože.
Vôbec si na vás nespomínam.
Som Bella Baxterová.
To bolí.
Možno si si udrela hlavu
a títo muži ťa zjavne zneužili.
Pane, prosím, odíďte.
- Vy ste môj manžel? - Tvoj drahý Alfie.
Bella, prepáč.
Vlastne chcem odísť.
Čože?
Bella?
Máte koč, pane?
Áno.
Tak teda poďme.
Bella!
Pusti ma, God.
Max, ty ma nezastavíš.
Som tak rád, že si späť, Victoria.
So sluhami veľmi nevychádzam.
Obávam sa vzbury.
Pamätáš si Davida, drahá?
Allison, pozri, kto je späť.
Vy ma poznáte?
Povedzte mi o mne.
Bola som milá?
doriti
Jedz.
Tvoje obľúbené jedlá.
Údenáče, hus,
jazyk, šampanské.
Chýbala si mi.
Z čoho pramenilo jej nešťastie?
Čo ju prinútilo skočiť z mosta?
Nenávidela si to dieťa.
Nazývala si ho „netvor“.
Chápem.
Postrehla som nedostatok materinského pudu.
A predsa som rád, že si doma.
Ako sme sa spoznali?
Na plese.
Prečo sme sa mali radi?
Pre lásku k zábave.
Sleduj.
Allison, polievku!
Rex!
Doriti!
Allison,
dáme si syr, ak môžeš.
Lásku ku krutosti?
- Asi som nebola veľmi milá. - Milá?
Taká nudná by si nebola, Victoria.
Otrasný nápad.
Podľa Wedderburna si šliapala.
- Asi to bolo... - Áno.
V Paríži.
Zunovalo sa mi to, ale bolo to fascinujúce.
- Aha. - Tieto údenáče sú zvláštne lahodné.
Octové alebo aké.
Manželstvo je neustála výzva.
Pred niekým sa ohneme, niekoho si ohneme.
Pokúsim sa ti odpustiť to šliapanie.
Sexuálna hystéria sa ti často vymykala z rúk.
Aj zabitie nenarodeného dieťaťa.
Vlastne keď zrátam, koľko si mi ukrivdila,
aj Ježiš Kristus by ti asi roztrieskal hlavu kladivom.
Ešteže tvoj muž vie odpúšťať.
Nijako som vám neukrivdila,
nepoznám vás.
Máš šťastie, z bojov mám skúsenosti so stratou pamäti.
Buď chcú muži zabudnúť, kde sú,
alebo pri nich vybuchol granát
a rozozvučal im lebku ako zvon.
Navrhujem zdržiavať sa pri dome najbližšie mesiace,
možno rok.
Kým sa úplne nezotavíš.
Odídem, kedy chcem, ale lichotí mi vaša túžba väzniť ma.
Nie ste prvý.
Asi ti rozstrelím tú zasranú hlavu,
ak sa pokúsiš odísť, drahá.
Spredu či odzadu?
Odzadu.
Nech viem, že odchádzaš
a ja nekonám unáhlene.
Chýbala si mi.
Takže som uväznená?
Tento rozhovor sa uberá nešťastným smerom.
Určite budeš rovnako šťastná ako predtým.
Ako predtým, než som sa hodila z mosta?
Podľa mňa si spadla, keď si pozorovala ryby.
Prečo ma tu chcete držať, keď nechcem zostať?
Ak sa má človek utopiť, nech je to v rieke lásky.
David,
podľa teba som toho bažanta dojedol?
Chyba v úsudku, pane.
Prepáčte.
Zákusok, drahá?
Dá sa ľahko odstrániť?
Ako gombík z kabáta.
Videl som, ako to v Afrike robia kameňom,
ale ja som si dal vyrobiť presnejší nástroj.
Len špičku klitorisu
alebo aj žaluď?
Celý ten pekelný inštrument.
Upokojí ju to.
Tentoraz to urobíme.
Uspím ju a prinesiem do ordinácie.
Victoria, drahá!
Kde si?
Dokonalé načasovanie.
Martini.
Radšej nie.
Ale rada by som odišla.
Náš spoločný čas bol zaujímavý,
ale už viem, prečo som skočila z mosta.
Chcem vidieť svojho Goda na smrteľnej posteli.
Rozkošný nápad.
Žiaľ, moja drahá,
svoj život som zasvätil zaberaniu územia.
Ty si moja
a nič viac netreba dodávať.
Ja nie som územie.
Koreň problému máš medzi nohami.
Dám ho odstrániť
a už ťa viac nebude rozptyľovať.
Muž celý život bojuje so svojím sexuálnym nutkaním.
Je to prekliatie, no v istom zmysle celoživotné dielo.
Životným dielom ženy sú deti.
Zbavím ťa toho pekelného inštrumentu medzi nohami
a hneď potom ťa oplodním.
Vysvetlím vám, čo sa stalo.
Victoria, vaša žena, sa hodila z mosta a zomrela.
Godwin Baxter ju našiel a priniesol do ordinácie.
Potom vybral dieťa, vybral mu mozog,
vložil ho do mojej hlavy a oživil ma.
Prinesiem vám spis. Ja to fascinujúce.
Ja si ponechám svoj nový život
a svoj krásny starý klitoris, ďakujem.
Prosím, zavolajte mi koč.
Rečnia a rečnia,
až sa nedá inak, len vytiahnuť zbraň.
Inak to so ženami nejde.
Vzdávaš sa?
Radšej ma streľte do môjho prekliateho srdca.
Urobím to, ak budem musieť.
Vypi to, drahá.
Chloroform a gin.
Istým spôsobom by bola úľava zbaviť sa svojho hľadajúceho ja.
Napi sa a získaš slobodu.
Doriti.
Max?
Max. Musíme ho vziať do ordinácie.
Inak zomrie.
Hrozne krváca.
Doriti, zabijem ťa.
Bella, ak prežije,
nemyslím si, že je schopný prestať.
Nechcem vidieť, ako vykrváca.
Ale súhlasím, treba ho vylepšiť.
Vybral som guľku a zastavil krvácanie.
Mám poznámky.
Nikde nie som šťastnejšia ako tu.
Bella.
Vrátila si sa.
Bol to príbeh niekoho iného,
nie Belly Baxterovej.
Celý život na mňa ľudia hľadeli
s hrôzou, ľútosťou,
len ty nie.
Je to veľmi zaujímavé,
všetko, čo sa deje.
Zo skúšky z anatómie som nervózna.
Už som ťa skúšal veľakrát. Vieš to.
Nikto neovláda anatómiu lepšie než ty.
Dámy, gin?
Prosím.
Gin?
A nejakú vodu pre generála.
Felicity,
vodu.
CHÚĎATKO
Preklad Lucia Halová