Følgende viser afbildninger af selvmord,
som kan forurolige visse seere. Uegnet for børn.
Kæmper du eller andre
findes oplysninger på www.wannatalkaboutit.com.
EN DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
JEG VIL BARE VÆRE I FAMILIE
DU ER ET PRMLEGIUM
Jeg tror aldrig, at jeg har mødt en så fantastisk familie.
De gav os en kærlighed uden sidestykke.
Du vil altid have en søster.
Hun er min ældste søster. Hun hedder Sunita Mehta.
LALITS VEN
PARVEENS SVIGERINDE
Hun er min svigerinde.
Min mand var ven med Lalit.
Langsomt blev vores familier som en udvidet familie.
Vores børn elskede også deres børn. De holdt meget af hinanden.
Min søn Karan og hendes søn Vishwa…
Det er gaverne, som "Monu" Menaka gav til Karan.
Så højt elskede hun min søn.
Hvordan kan nogen elske deres bror så højt?
Hun havde lavet alle gaverne.
Når man åbner dem, ser man, hvor unik hver enkel er.
"Tillykke med fødselsdagen, bror."
Det er Menakas kreativitet.
Menaka var en god pige
og intelligent.
Hendes liv skulle have mening.
Hun anede ikke, at det her ville ske hende.
YNDLINGSBROR FOR ALTID
BEDSTE GUIDE OG STØTTE
BEDSTE HEALER
Hun sendte ikke kortene et efter et,
men gav mig dem alle på min fødselsdag.
MENAKAS VEN
Hun var så glad for mig, at hun ville overraske mig.
Hun har selv lavet alle kortene.
VORES FORHOLD ER SOM SOLEN.
JEG SKINNER ALTID FOR DIG
Vores bror-søster-bånd var meget stærkt.
Det slår mig af og til,
at hun ikke er der længere.
Men jeg må acceptere det.
Noget havde ændret sig i min søn.
Jeg sov på hans værelse i dagevis.
Han måtte ikke være alene.
Han sagde konstant: "Det kan ikke ske for Monu.
Mor, hvorfor gjorde de det? Hvorfor fik Lalit dem til at gøre det?"
Kun Gud kender de svar.
Hvad skete der? Hvordan kunne det ske?
Det giver ingen mening. Du må ikke græde, Parveen.
Vi har smukke minder om vores familie.
MIN KÆRLIGHED ER UNIK… DU ER UNIK
DU ER DEN BEDSTE GAVE, JEG HAR FÅET,
JEG ER ALTID HOS DIG…
Jeg er overrasket over, at der ikke har været mere snak om,
hvad der skete i Burari.
PSYKIATER
At tale om det på en velovervejet og reflekterende måde
og ikke lukke af
kan fremme fremtidige diskussioner.
Noget gik galt, helt galt.
Det blev skabt af Lalits sind.
Der havde foregået noget i hans hoved i årevis,
og han var fanget i sit eget værk.
Han legede med dem psykisk
fra begyndelsen.
Det, der skete familien, var unfair.
Disse aftenbønner er ikke en joke.
Hold jer fra folk, som I ikke må tale til.
Hver gang du gør en fejl Lalit, skal Tina og Shivam betale prisen.
Men det glemmer du altid.
Hvis nogle lavede fejl eller ikke fulgte instruktioner
eller dagbogens instruktioner, blev de straffet.
Det er en velsignelse, at Gud gør jer opmærksomme på jeres fejl.
I et helt år fra december vil I blive straffet.
Dette år er jeres sidste.
Hans tilstand blev værre.
Skiftet fortæller mig,
at han var så meget ude af kontrol,
at han ikke kunne gå længere.
Han kunne ikke klare mere.
Lalit var medvirkende til det.
Det lykkedes ham,
fordi han havde taget rollen som patriark.
Alle måtte følge efter.
En person er ansvarlig for, at de endte sådan.
VICEINSPEKTØR
Lalit.
Du er grunden til deres død.
BETJENT
Politiefterforskningen viser,
at den yngste søn, Lalit, tilskyndede hele familien til at begå masseselvmord.
LALIT, HJERNEN BAG?
DETEKTIVER BEVISER LALITS ROLLE
Det er tragisk, at det kun bliver præsenteret som underligt.
For der er andre ting, der foregår,
men det bliver præsenteret som sensationelt,
som noget meget belurende.
Som man må se, fordi det er underligt.
CCTV afdækker 11 dødsfald.
Vi bringer et sensationelt spor.
Mysteriet bag 11 dødsfald.
Sandheden bag dødshuset afdækket!
Medierne har forskellige tilgange.
Vi har set det i fortiden, og vi vil se det i fremtiden.
Er du enig i, hvordan sådanne sager indberettes?
Jeg kan få problemer.
Okay.
Jeg er ikke enig i sensationspresse.
Visse journalister er gået i den retning
og opreklameret deres dækning.
Var det mord, som politiet ikke så på?
Hvad med at en guru var involveret?
Var de rør anbragt for at få de 11 sjæle til at undslippe?
En af de ting, der skete med den her sag,
og hvorfor vi ved så lidt om den,
var, at den blev præsenteret som en forbrydelse.
Det blev præsenteret som en historie om numerologi.
Der var næsten en tantrisk dimension.
Og det var en varsling
om det ævl,
journalistik i tv
er sunket ned i.
Ifølge medierne hørte man skrig fra huset.
Folk havde set spøgelser.
Folk nød de falske og opreklamerede nyheder.
Medierne fodrede efterspørgslen.
De krydrede deres nyheder.
NABO
Som journalist skal man være objektiv.
I Burari-sagen var det vigtigt,
fordi man havde at gøre med en sag, der ikke gav mening.
KRIMINALREPORTER
Den havde den slags ting, der skulle behandles med følsomhed.
Alle døde af hængning.
Den kollektive sult efter skandale
kommer af en forstyrrelse.
Det er meget lettere at foregive,
at det sker for andre og ikke for dig.
Der er en hel familie, der hænger sig,
eller det siger man, og vi ved intet om det?
Ingen har fortalt, hvorfor eller hvordan det skete.
Og ingen forsøgte at følge op?
Det var der ingen tale om.
Deres fars navn var Bhopal Singh.
Han var en almindelig mand. Han røg ikke og havde ingen laster.
Vi var de ældste. Vi sad og sludrede.
NABO
Han talte ofte om Tohana med mig.
Da han var landmand og havde en blomstrende mælkeforretning.
De havde også køer og bøfler på gården.
Disse tre hektar jord omkring os
tilhørte Bhopal Singh.
Han solgte den i 1988-1989.
Jeg hedder Gurdayal Singh.
VEN AF FAMILIEN
De to er mine brødre.
Min ældste bror hedder Karam Singh.
Min yngste bror hedder Gurcharan Singh.
Hans kælenavn er Tari.
Da han mødte min far, klikkede det straks.
De betragtede hinanden som brødre. Der var kærlighed imellem dem.
Han skrev også dagbog på gården.
Efter han havde arbejdet og opfostret sine børn.
Så købte de en traktor.
De begyndte at dyrke jorden.
Men så brugte han alle pengene på sine børns bryllupper.
Han fortalte min far, at han havde stor gæld efter bryllupperne.
På det tidspunkt solgte de deres jord til os.
Da han havde solgt jorden, sagde han: "Jeg har ikke midler til at overleve."
Han sagde: "Mine børn har haft et rigt liv her,
men i dette samfund kan jeg ikke tåle et fald i status."
Så de besluttede at tage til Delhi, hvor de havde slægtninge.
Bhopal Singh var en rar mand.
Vi kaldte ham "onkel".
Han talte aldrig udenom.
Han var ikke snæversindet, faktisk var han meget frisindet.
VEN AF FAMILIEN
Han var slet ikke streng.
Familien var lykkelig dengang.
Lalit var en naiv og fræk dreng.
Han var meget uartig.
Det yngste barn bliver altid forkælet.
Som den yngste var Lalit alles yndling.
LALITS FØDSEL
Lalit, Chander og jeg…
LALIT PÅ COLLEGE
…gik i 12. Klasse og drak øl.
Vi brugte enhver lejlighed til at hænge ud og drikke øl.
Vi talte til sent om natten.
Lalit førte altid samtalen.
Han blev ved om fortiden eller fremtiden.
LALITS VEN
Han talte og underholdt os konstant.
Vi var ikke blodbeslægtede. Forholdet var hinsides det.
LALITS VEN
Han var en sand ven.
Da jeg først mødte ham, havde han allerede haft en ulykke.
LALITS MOTORCYKELULYKKE
Jeg kan ikke huske det præcist,
men det var vist en motorcykelulykke.
Han lå på hospitalet i flere dage.
Han skulle op til eksamen,
men han lå på hospitalet.
Jeg talte med hans forældre og forstod,
at Lalit havde haft alvorlige hovedskader.
Han faldt altid i søvn på samme tid.
Midt i en samtale kunne han falde i søvn.
Det var hans første ulykke,
hvor han var indlagt i flere dage.
Da han flyttede til Delhi, var han ude for en ny ulykke.
Jeg kan faktisk ikke kalde det en ulykke. Det var et overfald.
Han blev angrebet og forsøgt dræbt.
Da mistede han stemmen.
Lalit arbejdede i en butik med krydsfiner på den anden side af Yamuna-floden.
Han havde et skænderi om løn med sin arbejdsgiver.
EFTERFORSKNINGSOFFICER
De skændtes om den.
Vi hørte, at Lalit blev låst inde, og der blev sat ild til butikken.
ILDPÅSÆTTELSE 26. MARTS 2004
Ingen vidste, hvad overfaldsmanden ville,
men de smadrede ham og låste ham inde i butikken.
De brændte kasserne i krydsfiner, der stod der.
Da han kom til bevidsthed,
var der faldet krydsfiner ned på ham.
Hans skulder sad fast.
Han tog sin telefon og ringede til sin bror.
"Jeg er blevet overfaldet!
Jeg er såret og er lukket inde i butikken.
Kom hurtigt. De har sat ild til den."
Man havde planlagt overfaldet. De må have hadet ham.
Det blev betragtet som mordforsøg.
Det blev antaget, at han var død.
Hans hoved havde allerede haft alvorlige skader,
men efter den anden hændelse
fik han røg i lungerne.
Han mistede sin stemme.
Da jeg besøgte ham dengang,
så jeg en dygtig, venlig mand, der ikke kunne tale.
Han skrev sine tanker ned for at kommunikere med os.
Han forlod sit job.
Hele hans familie var fortvivlet,
da han var den eneste, der tjente penge.
Lalits søn blev født, da han ikke kunne tale,
og jeg tænkte,
at det måtte være svært for Lalit ikke at kunne sige sin søns navn.
Jeg troede virkelig, at han havde mistet stemmen.
Det betvivlede jeg ikke.
Det er højst usandsynligt,
medmindre personen har haft et slagtilfælde eller en hjerneblødning,
der har påvirket talecenteret.
Eller der er fysisk skade efter kvæstelse eller sygdom
på strubehovedet.
VASKULÆR KIRURG & FORFATTER
Det er der ikke spor efter.
Havde han virkelig mistet stemmen? Eller var det skuespil?
Det ved jeg ikke.
Familien valgte at begrave episoden.
Hans mor bad mig om ikke at diskutere det med ham.
"Det er bedst, at vi glemmer det."
Vi anstrengte os alle på at glemme.
At komme sig krævede heling.
Fysisk og mentalt.
Og specielt, fordi han efter ulykken ikke talte
og så ud til at have mistet stemmen.
Havde han mistet stemmen? Vi ved det ikke.
Eller havde han lidt så svær skade på et psykologisk niveau,
at han besluttede ikke at tale længere?
Fordi det gjorde for ondt.
Ingen behandlede hans PTSD efter ildebranden.
KLINISK PSYKOLOG
Ingen behandlede det.
Efter ulykken foreslog lægen,
at Lalit gik til psykiater.
Familien fortalte,
at de blev rådet til at tage Lalit til psykiater.
Men folk tror, at kun gale mennesker går til psykiater.
Men han var mentalt syg. De skulle have taget det alvorligt.
Psykologisk litteratur antyder,
at når en person har været udsat for svære kvæstelser
og ikke bliver behandlet,
opstår der en psykose.
Psykose er sindets manglende evne
til rationelt at klare,
hvad der foregår i ens liv.
En af de direkte resultater af en psykose er, at man hører stemmer.
UDEN STEMME EFTER BRANDKVÆSTELSE
Så er der hans fars død.
BHOPAL SINGHS DØD
Efter sin fars død
hørte Lalit en dag sin fars stemme, der sagde,
at han skulle recitere Hanuman Chalisa hver dag kl. 22,00.
"Lalit får sin stemme igen."
De gjorde det til en rutine. De bad kl. 7,00 om morgenen,
kl. 12,00 og så kl. 22,00.
Men Lalit fik ikke sin stemme tilbage. Det tog et år.
De reciterede Hanuman Chalisa, da Lalit pludselig begyndte at synge.
Alle andre holdt op med at synge,
og Lalit sang sangen færdig.
Lalit var i trance og indså ikke, at han var den eneste, der sang.
De ringede begejstret og sagde, at Lalit havde fået stemmen tilbage.
"Midt i vores bønner. Far havde ret!"
Lalit havde nævnt,
at det skete på grund af fars velsignelse.
Men han nævnte aldrig sin fars ånd.
LALITS VEN
At ånden talte igennem ham.
Han fortalte mig ellers alt, men det talte han aldrig om.
Da hans far døde, havde ingen autoritet.
Deres mor var sengeliggende,
og den ældste bror tog intet initiativ,
så Lalit måtte holde sammen på familien.
Det gjorde han utroligt godt.
I de sidste 11 år var ingen kommet til skade.
VICEKOMMISSÆR
Med undtagelse af denne gang.
Da deres økonomiske situation forbedrede sig, blev deres tro urokkelig.
De udviklede en blind tiltro til Lalit.
Fra da hans stemme kom tilbage
indtil dagbøgerne, som vi har sider af,
byggede han det langsomt op: "Det siger vores far til os."
"Det her skal vi gøre."
Alle skulle opføre sig på en bestemt måde
og fik begrænsninger.
Alle troede på ham.
De begyndte at bede, og Gud besvarede deres bønner.
Hvad end, Lalit sagde eller bad dem om,
blev opfattet som farens ønsker, der skulle opfyldes.
Det styrkede Lalit yderligere.
Så der er en hel formel,
der gør ham til den idealiserede…
PSYKOLOG
…lidt skræmmende autoritære figur.
Alle gør, hvad han beder dem om.
Det var en lille kult i familien.
I begyndelsen i enhver kult
må den såkaldte leder af kulten
demonstrere en ekstraordinær præstation,
som normalt er imod naturens love,
der viser, at han besidder overnaturlige evner.
At få stemmen igen
var bedriften.
I en kult kan man intet gennemføre, medmindre der er komplet underkastelse.
Det var en form for social isolation, der ikke tillod sjov.
Man måtte kun have glæde af
det religiøse, der foregik i hjemmet.
I det skrevne materiale
blev det gentaget: "Alle adlyder, hvad der står her."
Og det passede dem. Deres livskvalitet blev forbedret.
De åbnede en butik til.
Noterne fortalte, hvor de skulle investere,
og det var med succes.
At arrangere bryllup for datteren. Det fungerede også.
Når de fulgte instruktionerne, fik familien fremdrift.
De havde så stærk tro,
at de var tvunget til at følge efter.
Han fik langsomt indflydelse på alle.
Og alle troede på ham.
De troede, at det var den bedste måde at leve på.
Han må have sagt: "Vi må holde på vores hemmeligheder."
Vi opdrager ofte børn på samme måde,
når vi siger, at de ikke skal diskutere private anliggender uden for hjemmet.
"Hvad vil folk sige" har betydning for os.
Så folk tror på det.
Og mange af os mener,
at man skal værne om hjemmets hemmeligheder.
Der er altid mange begivenheder i livet,
men der er en udløser, der fører dem mod psykosen.
SIDSTE RITUAL
17. JUNI 2018 PRIYANKAS FORLOVELSE
Følte han, at der ville blive
problemer med forlovelsen?
13 DAGE
Hvis Priyanka flytter, vil verden få at vide,
at der sker noget andet i familien?
Det betyder: "Måske er vi i fare."
Og han indser pludselig, at hun er på vej væk,
og verden vil stoppe op.
Man kan kalde det Lalits personlige kongerige,
og en meget vigtig del af det kongeringe
var på vej væk fra familien.
Det var det forbudte kongerige for ham.
Ingen havde lov til at forlade det.
Få dage før Priyankas forlovelse
havde Lalits opførsel ændret sig.
Han var mere reserveret end ellers.
Lalit undgik dialog.
Da børnene øvede en dans til Priyankas forlovelse,
spurgte jeg Lalit om, hvordan det gik.
Lalit ignorerede mig, rejste sig og gik.
Så hans opførsel havde ændret sig drastisk.
Jeg havde spurgt Priyanka, om vi skulle gå en tur,
hvis Lalit var indforstået?
Hun tøvede og sagde ja.
Jeg påpegede, at han ikke talte meget.
Hun sagde, at Lalit havde halsproblemer.
Jeg spurgte, om ham tog medicin, og hun svarede ja.
Jeg syntes, det var underligt. Jeg havde aldrig set ham så mat.
Han sov hele natten og så hele dagen.
Efter forlovelsen sov han i dagevis.
Jeg spurgte Tina: "Hvorfor sover Lalit så meget?"
Hun sagde, at han havde nervesmerter.
"Han har taget sin medicin og er faldet i søvn."
Jeg tænkte ikke længere over det.
Men det var underligt, at han sov så meget.
Jeg ringede til Lalit efterfølgende.
Tina svarede og sagde, at Lalit stadig sov.
Jeg sagde, at det præcis var det, jeg ville tale om.
Hvorfor sover han så meget?
Tina sagde, at jeg ikke skulle bekymre mig.
Det var sidste gang, at vi talte sammen.
Det var min første oplevelse med død.
Jeg var bange i en uge.
NABO
Jeg ville ikke være alene.
Jeg så dem i mine drømme. Det sker stadigvæk af og til.
Jeg så dem for et par måneder siden.
Det var sent.
I min drøm stod jeg på taget.
Min søster og jeg. I spøg kaldte vi på dem.
Og vi så Dhruv stå der, som han plejede at gøre i live.
Stod der bare. Som normalt.
"Dhruv! Dhruv!" Vi råbte det et par gange.
Han råbte tilbage: "Sig mig, Jatin, hvad så?"
Så vågnede jeg forskræmt op.
Jeg kan huske Dhruv og Shivam den aften.
Da plejede vi at spille sammen.
Hvordan definerer jeg hændelsen?
Okay.
Det er ikke en forbrydelse.
De havde ikke i sinde at dø,
så det kan ikke kaldes selvmord.
De gjorde det frivilligt. Så det kan ikke være mord.
Hvad kalder vi det?
Det er et godt spørgsmål, hvad kalder vi det?
POLITISTATION
Alt peger på selvmord.
Kan vi med sikkerhed sige, det var selvmord?
- Ja. - Eller utilsigtet død?
Et ulykkestilfælde, mener jeg. Ser man på siden i dagbogen,
står der: "Alle vil hjælpe med at binde op."
Men det skete aldrig.
De forventede at overleve ritualet.
Vi mener, at det var utilsigtet.
Det er ikke mord. Det er ikke selvmord.
- Et ulykkestilfælde. - Det er utilsigtet død.
Da efterforskningen var færdig,
besluttede vi at ty til noget,
som hed psykologisk obduktion.
En gruppe forskere, inklusive en psykolog,
søger ind i psyken på de mennesker, der er døde,
for at finde ud af, hvordan og hvorfor det er sket.
Alt blev undersøgt i den psykologiske obduktion.
Lalit havde problemet, psykosen.
Og Lalit overførte den til familien
og gjorde det til en fælles psykose.
De troede på alt, som Lalit sagde.
Så i betragtning af alt det
fastslog obduktionen,
at de ikke planlagde at begå selvmord.
Det er ikke et selvmord.
Det er et ritual, der gik galt, og de mistede deres liv.
Det er let bare at komme med hurtige forklaringer,
herunder at det er kollektiv psykose, som jeg mente var…
Det er måske sandt. Men det er en fællesbetegnelse,
der siger alt og ingenting på én gang.
Den tilfredsstiller folk
i den verden, hvor alle vil have sikkerhed.
Men man er faktisk nødt til at leve med,
at man ikke har alle svar.
Så det vil være bedre bare at sige:
"Sådan forestiller vi os, at det har fundet sted."
"Vi tror, at det er sket på følgende måde."
I stedet for…
Hvad hedder det? En psykologisk obduktion?
Vi har brug for en sociologisk obduktion.
I hjertet af det er der
stor modstand mod at tale om mental sundhed,
for vi har stigmatiseret de samtaler.
Jeg tror, at det er derfor,
at vi mange gange aldrig finder sandheden.
Jeg tror, at samfundet har brug for at have de diskussioner.
Ikke at have den dialog er måske ikke svaret.
PSYKIATER
Problemet er, at hvis vi ikke får de svære diskussioner,
kan det måske ske igen.
LIGHUS MAULANA AZAD LÆGEKOLLEGIE
De udleverede ligene til os dagen efter.
Dinesh var også ankommet.
Dinesh og jeg identificerede ligene og tog dem under forvaring.
Vi så på dem og bar dem…
Det kan vi ikke glemme.
Det var et svært og grusomt øjeblik,
da vi skulle identificere hvert lig ud fra ansigtet.
Da vi fik tilladelse til kremering,
forlod ligene lighuset.
Tak, vi fortsætter på egen hånd.
Vi havde allerede optaget hele Nigambodh Ghat.
Stedet havde plads til 12-15 kremeringer.
Alle formaliteter fra præst til ligbål
havde vi klaret på forhånd.
På kremeringscenteret
var der så mange mennesker.
Deres venner, familie, slægtninge, naboer.
Alle var der.
Men der var alligevel ikke nok.
Der var ikke nok præster.
Vi kunne ikke skaffe en præst til hvert lig.
Vi ønskede,
at hvert ritual blev udført.
Intet skulle udelades.
Så jeg besluttede at udnævne en enkelt præst til alle ligene.
BEGRAVELSESPRÆST
Og fik ham til at udføre alle ritualerne.
Da så min mor og jeg Tina for sidste gang.
TINAS BROR
Lalit.
Shivam.
Vi spurgte,
om vi ikke kunne se deres ansigter en sidste gang.
De viste os deres ansigter.
Det var sidste gang, jeg så hende.
Min mor græd utrøsteligt.
Ritualerne udføres af en søn eller et barnebarn.
Kun få udvalgte i familien kan udføre ritualet.
Der var ikke nok til stede, så det kunne ikke gøres på én gang.
Dinesh tændte ligbålet for et lig og gik videre til næste.
Jeg så på Dinesh, broren.
Han udførte ritualerne et efter et.
Hans søn gjorde det for et andet lig.
Det burde ingen udsættes for.
For første gang i mit liv
så jeg dødsritualer for 11 familiemedlemmer.
Krishna sagde til Arjuna…
"Arjuna, vores sjæl kan ikke nedbrydes.
Den kan ikke ødelægges eller dræbes. Den er uforgængelig og udødelig."
Vi har ikke flere tårer.
Men vi tænkte alle på fortidens gode minder.
Men jeg vil aldrig…
Jeg slipper aldrig de minder.
Minderne vil minde mig om…
…tomrummet, der er tilbage.
Jeg har hørt, at deres øjne blev skænket.
Jeg kan endelig se lys.
Der er i det mindste en afslutning.
Et lille suk af lettelse.
OVERLEVENDE BROR
Når der finder et dødsfald sted,
skal den overlevende familie rådgives
og motiveres til at skænke de afdødes øjne.
Jeg gør honnør for hr. Dinesh. Han var fattet i den situation
og traf sit valg selvsamme dag,
da tre generationer fra hans familie var omkommet.
Selv i den kontekst tænkte han…
ADVOKAT
…at donerede han øjnene, ville det på en måde holde familien i live.
Det gør mig vred og trist på én gang.
Gid et af børnene havde givet mig et vink.
De havde alle aflagt ed om,
at de ville holde tæt.
Hvad end hemmeligheden var,
døde den med dem den nat.
De var gode, normale mennesker. Det er de stadig for os.
Meget har ændret sig efter deres død.
Vores butikker lå over for hinanden.
Vi kunne se Bhuvnesh eller Neetu i butikken.
Nu ser vi dem ikke.
Vi havde de bedste år tilbage.
Vores børn voksede op og ville blive gift.
Vi kunne have været sammen.
Efter disse 11 menneskers død
led vi store tab.
Der er bragt skam over kvarteret.
Vores butik var lukket næsten et år.
Der kom ingen kunder.
Med tiden vil alt glemmes.
Nye folk flytter ind. Vi kommer videre. Sådan er verden.
Trangen til at finde svar,
der vil forklare det hele
og pludselig give 11 menneskers død mening,
er stærk.
Trist nok findes de måske ikke.
Afslutningen er et andet sted.
Hver sag har en afslutning.
Men her er der mange ubesvarede spørgsmål,
og de vil forblive ubesvarede,
fordi ingen kan fortælle os, hvad der skete.
Jeg genoplevede hvert øjeblik, da jeg dækkede sagen.
Det hele.
Og i aften, når jeg kommer hjem,
vil jeg nok tænke over det for en stund.
Det bliver hængende.
Det er næsten et år siden.
Men denne samtale har ført mig tilbage.
Jeg har genoplevet mine følelser og konflikter fra dengang.
Indtil i dag spørger folk konstant om sagen.
Det er stadig et mysterium.
Skønt de har læst om den i aviserne.
De har set den i nyhederne. De kender til den.
De vil kende den virkelige sandhed. Men der er ingen anden sandhed.
"Hvad vil I høre fra mig?"
Nogle folk accepterer bare ikke teorien.
Hver sag er forskellig.
Vi gør alt for at fange gerningsmanden.
Jeg er glad, når en sag er løst.
Og vi løste denne sag.
Det er alt.
Gad vide, hvad de tænkte den nat?
Hvorfor bukkede de under for galskab?
Der foregik noget i deres sind.
Jeg holdt op med at tro på Gud.
Parveen, min kone, siger, at jeg aldrig har været troende,
men nu er jeg fuldt ud ateist.
Episoden har spillet en rolle.
Hvis sådan noget kunne ske, hvor var Gud?
Eksisterede Gud, ville han i det mindste have givet en af dem visdom
til at skrige eller råbe efter hjælp, så en nabo hørte dem.
Hvor var Gud da?
Hemmeligholdelsen
fortæller om den manglende samhørighed
i samfundet.
Så samfundet har brug for at have disse samtaler,
skønt de er foruroligende, for at fortælle disse menneskers historie
giver i sig selv…
…en afslutning…
…både for dem og for os.
Tekster af: Maria Kastberg