SERIÁL NETFLIX
Udělal jsem, co jste chtěli.
Zabránil jsem Janě, aby zničila Sebase. Takhle se mi odvděčíte?
Nerozumíš tomu, Luko.
Tak mi to vysvětlete.
Anonymové si mysleli, že mají dokonalou kapelu,
ale jsou jeden krok od pádu z útesu.
Potřebují jen popostrčit.
Ten padoušskej tón mě zničí.
Musí se ztrapnit na veřejnosti.
Přede všemi.
Máš naši důvěru, Luko.
Pošli to.
Tohle určitě neudělá. Nemá na to odvahu.
Uklidni se, Sebastiáne, a jednou mě poslechni.
Poslouchám tě pořád.
Jako když jsem ti říkala, ať tam nechodíš?
Pane „Opiju se a všechno vyklopím“?
To stačí.
Víš, co je horší než být hloupá ovce?
Co? Povídej.
Být ovce, co si myslí, že je vlk.
Už nemáme moc času. Jdeme!
Je to hnusnej cynik. Nesnáším ho.
Nebýt tak opilá, zmlátila bych ho.
Důležitý je, že se přiznal.
Teď to můžeme všechno říct Celině.
Je to jeho slovo proti našemu.
A je nedotknutelný. Hodí to na někoho jinýho.
Takže to bylo celý k ničemu?
Sebas nás nechce ve finále. Máme jen jednu možnost.
Jakou? Nakopat mu zadek?
Ne, Andi. Budeme bojovat čestně.
Dobrej plán.
Tos vymyslela, nebo to máš z filmu?
Kde jsi byl, Luko?
Spal jsem. Je sobota.
Není slušný svolávat schůzku takhle brzo.
Já myslela na té párty.
Najednou ses vypařil.
Ty si vážně myslíš, že jste jediný, s kým se vídám?
Mám společenský život.
- Žiješ, Selenito? - Sotva.
Nevím, jak jsem se tu vzala. Asi jsem ztratila všechny kreditky.
A taky důstojnost.
Tak co je ten tvůj dokonalý plán?
Kámo, je to jednoduchý.
Musíme to zabít v semifinále a pak ve finále.
Jinak to nejde.
Tak jo.
Estebane.
- Jsi v pořádku? - Jo.
Jen…
Mám pořádnou kocovinu.
Ty jsi ale důchodce.
- MJ. - Potkáme se uvnitř, jo?
Jasně.
Co je?
Chtěla jsem se omluvit, že jsem tě do toho uvrtala.
V pohodě. Souhlasila jsem s tím.
Jo, ale obě víme, že bych tě tak jako tak přesvědčila…
Neděláme všechno jen podle toho, jak pískneš.
To neříkám. Jen se ti chci omluvit. A jsem ráda, že se nic nestalo.
Co hlava? Bolí?
Pojďte. Přece to nechcete propásnout.
Ty taky. Jdeme.
Dobré ráno všem.
Těšíte se?
Připraveni na semifinále?
Tak jste připravení?
Ano.
Dobře.
Po tomhle kole postoupí do finále dvě kapely.
Ty budou muset natočit hudební klip.
Ale ne jen tak ledajaký.
Bude to klip coveru nějaké skladby od RBD.
Zatraceně.
- Proboha. - Ne.
Znám je všechny.
To nejde. Co moje reputace?
O tu jsi přišel v den, co jsi nastoupil na tuhle školu.
Čas vám začne běžet, jakmile dostanete zprávu s pravidly
a názvem skladby, kterou budete hrát. Připravení?
Díky.
Tuhle písničku znám.
- Líbí se ti? - Paráda.
Ta je skvělá.
- Neříkej, že máme… - „Sálvame“!
Která to je?
- Bože, Dixone, to je hymna. - Spíš meme.
- Na nic jinýho se ta písnička nehodí. - Nemáš srdce.
Ale mám. Jen pobralo trochu vkusu.
Když myslíš.
- Kde je moje máma? - Zase? Říkal jsem, že nevím.
Přestaň dělat blbýho a řekni mi, kde je.
Jsi jako ohraná deska.
Chtěl jsem ti dát šanci, abys mi to řekl sám,
ale asi to nebude fungovat.
Takže půjdu za Celinou a řeknu jí, žes mě nechal zmlátit.
Ty seš ale otravnej. Tvoje máma mě učila hudbu.
- Cože? Víš, kde je? - Ne.
To se včas dozvíš.
Jak to myslíš?
- Já nic nevím. - Říkal jsem ti, že máma…
Nechte si to cukrování na jindy.
Čas běží a ten klip se sám nenatočí.
Tři z nás přijdou jako gang odtud.
A zbytek jako jiný gang přijde tamhle tudy.
A nastane střet.
Tak jo.
Světlo. Můžeme si hrát se světlem.
Vymyslíme choreografii.
Začneme spolu bojovat.
A při tom souboji budeme…
Všichni v plavkách, aby to bylo fér.
A potřebujeme klobouky. Aspoň myslím.
Sněží v Mexiku?
Ten nápad s plavkama…
Černí proti bílým?
Neviděl jsi Válečníky?
Líbí se mi vaše nápady, ale…
To nic. Určitě to vymyslíme…
Možná něco emocionálnějšího, co osloví lidi.
A tím to vyvrcholí. Bum!
Sálvame!
Před čím se zachráníme?
Tohle byla oficiálně naše nejhorší debata. Promarnili jsme několik hodin…
Máš lepší nápad?
Jo, mám.
- Ale dělejte si, co chcete. - Tak mlč.
Říkala jsem si, že bychom mohli zkusit být upřímní.
A ukázat, jací doopravdy jsme.
Klip bez filtrů, přetvářky a strachu ukázat naše pravé já.
Jedině tak můžeme vyhrát.
Jana je tu z nás jediná, kdo natočil klip.
- Jdu do toho. - Má pravdu. Taky do toho jdu.
Tak jo. Já taky.
Cokoliv, co režisérka řekne.
Skvělý. Tak jdeme na to.
Můžeme využít tu zeď…
Všechno připraveno.
- Dobře. - Jano.
Já…
Chtěla jsem se tě jako režisérky zeptat,
jestli bych mohla zpívat „Sálvame“ já.
- Je to moje oblíbená. - Co kdybychom zpívaly obě?
Holky, přestaňte se hádat. Můžete si chvátnout?
Jano, nasaď si to.
My se nehádáme.
Chybíš mi…
- Znovu? - Jo.
Chybíš mi a potřebuju tě tu mít.
Jano, s citem.
Prociť to.
Nejsou v tom city. Seleno, můžeš jí to předvést?
Tak jo.
Chybíš mi a potřebuju tě tu mít.
Tak jo. Chápu.
- Fakt? - Tak potřetí.
Chybíš mi a potřebuju tě tu mít.
Žiju v zoufalství
od té doby, co jsi navždy odešel.
Přežívám v úzkosti
se staženým hrdlem.
Nemůžu tě dostat z hlavy.
Kousek po kousku ztrácí
mé srdce víru.
Ztrácí svůj hlas.
Jednosměrná jízdenka
a kufr
plný snů.
Dávám sbohem rodičům.
Spousta strachu a vůle žít.
Tak to prostě je.
Nic s tím nenadělám.
Tak to prostě je.
Tak se to stalo.
Tahle láska.
Tak mi řekni, že to není pravda.
Prostě mlč
aspoň pět minut.
Chvilku mě hlaď.
Pojď ke mně blíž.
Naposledy tě políbím,
jak nejvášnivěji to umím.
Neřeknu ti, co cítím,
a uteču od tebe co nejdál.
Zachraň mě před zapomněním.
Zachraň mě před temnotou.
Zachraň mě před nudou.
Nikdy mě nenech padnout.
Bude to znít skvěle.
Dáme si pauzu. Práce máme ještě dost.
Konečně.
- Potřebuju sprchu. - Díky.
Skvělá práce.
Pomůžeš mi se scénou?
Rád bych, ale musím to domixovat.
- Sejdeme se tam. - Jasně.
Tak co víš?
Počkej. Můžu ti něco říct?
Ale nezpychni.
Ta tvoje paranoidní stránka se mi líbí.
Toho zmatenýho nováčka, co si nevěří, jsem ti nežral.
Tak k věci.
Táta s tvojí mámou pracoval, než mě začala učit.
- Musím s ním mluvit. - Počkej.
Zjistím ti o ní něco víc,
ale něco od tebe potřebuju.
Něco jsem ti poslal.
Co to sakra je?
- MJ, viděla jsi svůj Instagram? - Co?
Máš spoustu fanoušků.
Celá kapela hrála skvěle.
Byli jste skvělý.
MJ!
Lidi tě milujou.
- A pár z nich tě nenávidí. Podívej. - Cože?
Jak to myslíš?
To je znamení, že jsi byla dobrá.
Kdo je vodní emoji a ohnivý emoji?
Nikdo.
Vzpomněla jsem si, že musím jít pomoct Janě.
Uvidíme se pak.
Už se ti ta písnička líbí?
Ale jo, není úplně nejhorší.
Jdu jí pomoct.
Zatím. Uvidíme se tam.
Jasně.
Co to děláš?
Nic.
- Dobře. - Sluší ti to.
Bože.
- Přestaň. - Myslím to vážně.
Proč jsi tak krásná?
Co ti na to mám říct?
Sebasi, chceš, aby nás někdo načapal?
Co by se stalo?
„Co by se stalo?“
Klid. Všichni buď natáčí, nebo spí.
Klidně bychom mohli mít sex venku.
To říkáš, protože jsi nedotknutelný.
Se synem budoucího prezidenta si nikdo zahrávat netroufne.
Ty se mě klidně dotýkat můžeš.
Myslím to vážně, Sebasi.
Já taky. Patříš ke mně a do Klubovny. Nic se ti nestane.
Jen tady zvedám telefony. Nikdo mě nebere vážně. Ani ty ne.
Nemám žádný slovo.
Vůbec žádný.
Já pravidla nevymýšlím.
No tak, hlavu vzhůru. Jsi se mnou.
Všechno bude dobrý.
- Schylovalo se se Sebasem… - Nic se nestalo.
Nic se nestalo a na ničem jiným nezáleží.
Chtěl jsem se s tebou prohodit.
- A být ve vířivce se ním? - Ne.
Jasně že ne.
Opil bych ho,
abys nebyla v nebezpečí ty.
Poslyš.
Co?
Kdyby se ti něco stalo…
Nevím, co bych si počal.
- Co? - Někdo tam je.
Co je? Musíš se vrátit?
Ten pitomej Sebas mi neodpovídá.
Musíme to video dokončit.
- Zavolám mu. - Ale no tak.
- Co? - Kašli na něj.
Můžeš se přidat k nám.
- No jo. - Máme Kolumbijce,
Američanku,
superstar a kluka z Puebla.
Potřebujeme už jen Brazilku, aby to znělo jako vtip.
Takže ty chceš zničit mou kapelu?
Ne, jen vylepšit tu naši.
Jasný.
Já to věděla.
Ty dvě umí dobře vyplnit čas.
To asi jo.
To je Jana.
Už na nás čekají na scéně. Musíme jít.
Ahoj, jak to jde?
Tak strašně se těším.
Vyhrajeme a Sebas bude zuřit.
Co je?
Něco se děje.
A neříkej, že máš kocovinu. Oba víme, že o to nejde.
Jde o nás dva?
Jestli je ti to nepříjemný, tak to řekni. Nemusíme spolu chodit.
Vůbec. Je to jediná dobrá věc, kterou teď mám.
Určitě?
Dobře, paní režisérko, kamera je připravená.
Jdeme na to!
Připravený?
Akce!
ZACHRAŇ MĚ
Chybíš mi, potřebuju tě tu mít.
Žiju v zoufalství
od té doby, co jsi navždy odešel.
Přežívám v úzkosti
se staženým hrdlem.
Nemůžu tě dostat z hlavy.
Kousek po kousku ztrácí
mé srdce víru.
Ztrácí svůj hlas.
Zachraň mě před zapomněním.
Zachraň mě před samotou.
Zachraň mě před nudou.
Jsem taková, jakou mě chceš.
Zachraň mě před zapomněním.
Zachraň mě před temnotou.
Zachraň mě před nudou.
Nikdy mě nenech padnout.
Říkám si, ať jdu dál.
Ale láska je slovo,
na které neumím zapomenout.
Přežívám v úzkosti
se staženým hrdlem.
Nemůžu tě dostat z hlavy.
Kousek po kousku ztrácí
mé srdce víru.
Ztrácí svůj hlas.
Zachraň mě před zapomněním.
Zachraň mě před samotou.
Zachraň mě před nudou.
Jsem taková, jakou mě chceš.
Zachraň mě před zapomněním.
Zachraň mě před temnotou.
Zachraň mě před nudou.
Nikdy mě nenech padnout.
Zachraň mě před zapomněním.
Zachraň mě před temnotou.
Zachraň mě před nudou.
Jsem taková, jakou mě chceš.
Zachraň mě před zapomněním.
Zachraň mě před temnotou.
Zachraň mě před nudou.
Nikdy mě nenech padnout.
Zachraň mě před zapomněním.
To bylo…
- Páni. - Úžasný.
- Neuvěřitelný. - Paráda.
- Skvělý. - Super.
Můžu si k tobě sednout? Díky.
Takže pokud všichni souhlasí, můžeme to odeslat?
Už na tom dělám.
Běžte si odpočinout.
- Určitě? - Jo.
- Jdeme. - Díky.
Skvělá práce, kámo.
- Zatím. - Hele.
- Zabijeme. - Jasně.
- Je to skvělý - Já vím.
- Luko, tohle se týká i tebe. - No a co?
Tak do toho.
Nemůžeš to udělat.
Já nic nedělám. To ty.
Vím, že ti na kapele záleží.
Pošli ty, co tě k tomu nutí, do háje.
Pomůžu ti.
Jedna z mála věcí, který mě táta naučil,
je nevzdávat se svých cílů kvůli emocím.
Jestli chceš vědět víc o svý mámě, udělej to.
VYBERTE SOUBORY K NAHRÁNÍ
Řekni mi všechno.
Co je, Luko?
Co se stalo s Rocíou?
Cože?
S Rocíou, mojí učitelkou hudby.
Luko, na blbý otázky nemám čas.
Radši odpověz, nebo nepřestanu volat.
Je mrtvá?
Mrtvá?
Prosím tě! Za koho mě máš?
Řekni mi, co se stalo.
Jak to mám vědět?
Jsi všemocný Marcelo Colucci.
Musíš vědět o Rocío…
- Garcíové. - Garcíové.
Garcíové?
Tebe ale učila Rocío Esquivelová.
Proč seš jí tak posedlej?
Jen tak.
Chci chodit na klavír.
To snad není možný, Luko.
Díky za pomoc, tati. Dík, že mi vždycky pomůžeš.
Luko!
Už mě s tím neotravuj.
ROCÍO ESQUIVELOVÁ: JAZZOVÉ VEČERY
Tady je. Byla tady celou dobu.
Ahoj, synku. Jak se máš?
- Všechno dobrý? - Našel jsem ji.
Cože? Koho?
Estebane?
- Mámu. - Cože?
Kde jsi?
Našel jsem tě ještě vzhůru.
Říkáš, že tě to mrzí,
a zatím slzy roníš.
Obejmeš mě a zamrznu.
Požádáš mě o polibek
a mně se tají dech.
Jen chvilku počkej.
Řekni mi, že to není pravda.
Prostě mlč
aspoň pět minut.
Chvilku mě hlaď.
Pojď ke mně blíž.
Ještě naposledy tě políbím, jak nejvášnivěji to umím.
Chce se mi zvracet. A to už nemám kocovinu.
Co to sakra je?
Kde je Esteban?
Nevím.
Já myslel, že je tady.
Daleko od tebe.
To byli XY.
Děkuji vám, Emilie a Sebasi,
za vaše tak osobní pojetí této skladby.
Teď se podíváme na poslední klip, než vybereme dvě kapely,
které postoupí do finále.
Režie Jana Cohenová
a kapela Anonymové.
Tohle je jejich verze klasiky „Sálvame“.
Zatleskejte jim.
Co to…?
Co se stalo?
Co je to?
Kde je náš klip?
To není možný.
Žiju v zoufalství.
Sexy.
Zastavte to.
Vypněte to video.
Zase nás sabotujou.
Řekněte mi někdo, co se to sakra děje.
Celino.
Celino, to není náš klip. Nevím, co se stalo.
- Celino. - Ahoj, prasáci.
- Drž hubu, hajzle! - Uklidni se.
To stačí.
To nebyl náš klip.
Dřeli jsme na něm. To bychom nikdy neudělali.
Tos udělal ty.
- Byl jsi to ty? - Ne!
- Cos to udělal? - Jsi šílená.
- Celou dobu jsi to byl ty. - Cože?
- Jsi lhář! - To stačí!
Chci s váma všema mluvit ve své kanceláři. Hned!
Jasné?
To nebylo v plánu. Jsi zvrácenej.
Teď víš, že jsem vlk.
Kam zmizel Esteban?
To mi řekni ty, když jsi tak chytrá.
Tohle se stalo hodinu poté,
co nahrál to porno ze svého účtu.
To nebylo naše video. My ho nenahráli.
Ne, byli to zahradní trpaslíci s maličkýma kamerama.
A použili Estebanův účet.
A pokud vím, Esteban Torres patří do vaší kapely.
Strašně ráda bych vám věřila,
ale už jsem pro vás udělala dost výjimek.
Ne snad?
Mrzí mě to.
V téhle situaci
už nemůžu dělat výjimky.
Jste diskvalifikováni.