EN NETFLIX-SERIE
God morgen, prinsesse.
Slipp meg!
-Hva skjer? -Vær stille!
Slutt! Hold opp!
Kom deg opp, jævel.
Ta denne fyren.
Hva skjer?
Ingen snakking.
Velkommen til seremonien, førsteårselever.
Stripp!
NOEN TIMER TIDLIGERE
-Jana, kjære. -Mamma!
Du må velge et bilde til profilen i bladet.
Dette eller dette?
De er identiske.
Det der.
Jeg gir ikke flere intervjuer. Jeg drar til…
En seriøs skole for å lage seriøs musikk
og bli tatt ordentlig seriøst.
-Kutt ut, mamma. -Du vil snu ryggen til alt vi har skapt.
-Ikke vær så dramatisk. -For å melde deg på Elite Way School.
-Ingen kaller det det. -Det er mange skoler, men du velger den.
Den sugde for deg bare fordi du var rektorens datter.
-Du kan fortsatt ombestemme deg. -Nei.
Kjære… Jeg forstår at du vil kjenne deg vanlig.
Jeg sier bare at du kanskje ikke vil like det.
Ingen vil være vanlige.
Vi sees nedenunder, ok?
Rydd rommet ditt.
Jeg er live fra Mexico, landet jeg en gang kalte hjemme.
Jeg vet ikke når jeg drar til Argentina igjen,
men foreløpig er jeg i DF, hovedstaden i dette…
Mexico City! Det er Mexico City, ikke DF.
Takk, far. Noen andre innsikter før den første dagen min?
Jeg kommer på et par ting med antrekket ditt.
Er du ikke lei av å leke overrasket hver gang? Vi treffes kun én gang i året.
Er jeg heldig, ringer du meg på bursdagen.
Jeg glemte det én gang. Bryr du deg fortsatt om det?
Gjør som du vil, behold…Takk.
…det billige kosedyret.
Dette er ikke billig. Jeg har ikke arvet din smak for dyremishandling.
Vi ble enige om at du må ta økonomi- utdanning om du vil arve pengene mine.
Men jeg vil lage musikk.
Jeg kom hit for det, ikke for din skyld.
-Du har et ansvar overfor familien. -Jaså? Som du har overfor din?
-Ikke provoser meg, Luka. -Nei, ikke provoser meg.
-Skal vi dra? -Sjåføren kjører deg. Jeg har et møte.
PIANIST DAZZLES PUBLIKUM I BROOKLYN
Disse snobbene ville at jeg skulle parkere i gaten.
Fordi de ikke kjenner deg. De vet ikke hva slags kunstner jeg har her.
Er du sikker på det?
Du fikk stipend, og det er flott, men… Se på de frisyrene.
Hvis du vil bli en ekte musiker,
kan vi skaffe deg plass på konservatoriet.
Sønn, du har talentet til en ung Mozart, ikke
Jason Beeper.
-Justin Bieber. -Ja, han.
-Jeg vil ikke bli Justin Bieber, pappa. -Så bra.
Jeg vet hva jeg gjør. Dette er det beste stedet for meg.
Men disse menneskene er ikke som oss.
-Jeg vil ikke… -Stol på meg.
Mamma, ikke lag oppstuss.
-Hvorfor måtte vi gå helt hit, Guillermo? -Dixon. Jeg heter Dixon, mamma.
Samme det.
Hvorfor fikk du meg til å parkere 18 kvartaler unna?
Jeg ba deg om å bli i bilen. Ikke sant, mamma?
Pass tonen, din snørrunge.
Jeg kan ikke la barnet mitt gå alene den første skoledagen.
-Mamma, vær så snill. -Jeg kommer til å savne deg.
-Jeg også. -Si det høyere.
Jeg også. Jeg vil savne deg, mamma.
Jeg vil savne deg også. Gi deg nå.
Ikke gråt. Vær så snill.
Hvorfor klemmer du meg aldri?
-Mamma. Nei. -Kom igjen.
Seriøst, ikke.
-Hva er dette? -Hvorfor gikk du gjennom sakene mine?
Belønner vi din datters tabber ved å betale for denne rikmannsskolen?
Jeg snakket med rektoren. Nulltoleranse for påfunnene dine.
-Det gjør ikke… -Undergraver du meg?
Kan dere ikke bare nyte at jeg er borte?
La oss dra.
-Ta vare på deg selv. -Ja.
Velkommen til den nye EWS, tidligere Elite Way School.
"Velkommen, folkens."
Ok. Vi er i det tredje tiåret av det 21. århundret.
Ja.
Ja, mamma.
Ja, mamma. Alt ordner seg. Jeg klarer meg.
Du vil møte hindringer som vil teste troen din.
Ja visst.
-Bare husk… -At Jesus er kjernen i alt.
Elsker deg, ha det.
Hi, hallo, mener jeg. Sorry.
Du er vel ikke herfra?
Ikke egentlig. Freldrene mine er det, men jeg er fra California.
Ja. Det blåser jeg i.
Kom hit.
Nå som du er her, er mitt råd at du glemmer drømmen om å bli Mia Colucci.
Ingenting er flauere enn en fan.
Blunk to ganger om du forstår.
Ingen årsak, prinsesse.
Skal vi gå?
Se hvem det er.
-Der er hun, se. -Umulig. Er det virkelig henne?
Jøss, hvem slapp henne inn?
Bestefaren var rektor, og Camilo Cohen er faren hennes.
Han har produsert alt vi hører på.
Ingen har fortalt ham at datteren har alt bortsett fra talent.
Du er streng, Laura.
Parabéns. Dere går på Latin-Amerikas mest berømte internatskole.
Dere på realfag, robotteknologi og økonomi, dette er deres territorium.
Kontorslavene. Ikke vondt ment.
Og det viktigste, selvsagt, linjen for fremragende musikk.
Musical Excellence Program, også kjent som MEP.
Hvorfor på engelsk?
Vi liker alt bedre på engelsk. Det høres mer sofistikert ut.
Knuser du det, kjøper du det.
Spar på entusiasmen.
Som hvert år vil halvparten av dere dra gråtende hjem om mindre enn en måned.
Så smakløst.
Hvem som helst kan ikke oppnå det de gjorde.
De fikk gullplater og solgte ut stadioner.
Trodde du at jeg snakket til deg?
Beklager.
Det er normalt å tro at dere har talent når dere kommer hit,
men så skjønner dere at det som faktisk fikk dere inn, var nepotisme.
Men vi vet at talent ikke alltid er det som selger,
og at Spotify baserer vederlag på strømmetall, ikke musikalsk kvalitet, så…
Dere på linjen for fremragende musikk skal spille
på semesterets viktigste begivenhet, The Battle of the Bands.
Finalistene får møte de beste navnene i bransjen.
Det er en snarvei til stjernestatus.
Se nøye på den scenen.
Her kan drømmene gå i oppfyllelse, eller bli knust på ett sekund.
Vi går videre.
Nei. Ikke stopp.
-Jeg trodde jeg var alene. -Jeg kan være publikum.
Du er vant til å bli sett på av tusenvis, Jana Cohen Gandía.
-Vet du hvem jeg er? -Selvsagt. Jeg er fra Puebla, ikke Mars.
-Og hvem er du? -Jeg er Esteban.
Ok, Esteban fra Puebla, ikke Mars. Skal vi ta privatkonserten en annen gang?
Ja visst.
Her finner dere hovedkontorene.
Er du ny?
Selvsagt. Du er ny, jeg er ny, alle er nye.
-Ja. Jeg er ny. -Kult.
-Jana! -Sebas.
Jøss. Jana…
-Sebas… -Hva?
Ikke vær kjedelig, kjære. Hør på meg. Hvis folk vil ha Jabas, får de det.
-Jabas? -#Jabas. Jana og Sebas.
Noen sa du var her. Instaen min tok fyr.
-Jaså? -Ja. Kom her.
Stille.
-Nei? Er du sikker? -Nei.
-Takk. -Stille, nå!
Dere to, kutt ut. Dette er ikke en nattklubb.
Hormonene stinker.
Bra, nå kan dere puste.
Tremannsrommene er personlig tildelt og kan ikke overføres.
Portforbudet er klokken ni. Post meridiem.
I tilfelle noen av dere ikke skjønner…
-Hun snakker fort. -For fort.
…anse meg som grensen, og tro meg, den vil dere ikke gå over.
Dere kan gå.
-Jeg kommer til deg. -På rommet mitt?
-Ja. -Romkameratene…
Jeg vet ikke. Be dem om en tjeneste.
-Jeg vil være en vanlig… -Det er du.
Unnskyld.
Hvis dere forventer spesialbehandling, må jeg skuffe dere.
Har jeg kviser? En vansiret nese eller øyne fulle av løfter og uoppfylte drømmer?
Nei, ikke sant?
Det er fordi jeg ikke er med i fanklubben din, Miss Cohen.
Mr. Langarica, jeg bryr meg ikke om at moren din er ordfører.
Så ikke test tålmodigheten min. Gå på rommene deres nå!
Hva gjør du? Ser du ikke at jeg er opptatt?
"Jeg sa nå."
-Hallo. -Hva skjer? Jeg heter Andi.
-Hei, jeg er… -Jana Cohen Gandía.
Jeg er din største fan!
How are you? Hvorfor snakker jeg engelsk? Sorry.
-Snakker du ikke spansk? -Jo. Jeg er fra California.
-María José. MJ. -Hei, MJ.
FRA BESTEFAR
-Er det alt du har med deg? -Ja. Jeg liker å reise lett.
-Vi trenger mindre skrift til plakatene… -Hei.
Her er rommet ditt. Si hei.
-Er dette en spøk? -Nei. Ingen spøk.
Dette er ikke et hotell, Mr. Colucci. Bli kjent, nå.
Du skjønner ikke. Faren min ba om et enerom for meg.
Og jeg gjentar, dette er ikke et hotell, og det er ingen unntak for noen, ok?
-Ikke gå meg på nervene. -Dere kan gå nå.
Hva glor dere på?
-Dere, uniformene! -Nei. Aldri i livet!
Jøss!
Velkommen.
Noen av dere kjenner meg allerede.
For de som ikke gjør det, er jeg rektor Celina Ferrer.
-Så hyggelig å se så mange nye ansikter. -Vi gleder oss.
Takk, Anita.
Jeg skal fortelle dere alt om linjen vår for fremragende musikk.
MEP. Det er det ungdommen kaller det. "MEP".
Takk, Anita.
Hvis dere er 100% villige til å prøve,
må dere melde deg på til utvelgelsesprosessen i dag.
Listen kommer på døren min. Prøvespillingen starter i morgen.
Dommerne er dette semesterets elevledere, Emilia og Sebas.
Lykke til, alle sammen.
PRØVESPILLING
-Trenger du noe? -Ja, skynd deg.
-Kjenner jeg deg? -Utrolig. Jeg er Luka.
Jøss, Luka! Jeg så deg sist…
I bryllupet til min tante, dessverre.
-Du har forandret deg. -Har ikke alle det?
-Jeg håper du ikke er sint fremdeles. -Nei, selvsagt ikke.
Du prøvde å oute meg med talen din om mangfold…
Jeg ville ikke såre deg, bare hjelpe.
Skal du på prøvespillingen?
Ja, men det blir vrient om du ikke skynder deg.
Deres Høyhet, popdronningen, velkommen.
Jøss. Vi er i nærvær av en Colucci. For en ære.
Vær så snill. Æren er min.
Unnskyld meg, Ms. Favela.
-Unnskyld, min feil. -Det går bra.
-Skal du den veien? -Ja.
-Skal du bruke en av sangene dine? -Folk gjør alltid narr av meg for dem.
Det var en annen tid i livet. Det er ikke meg lenger.
De er ikke så ille.
Jeg tror de ikke forsto hva du prøvde å si og gjøre.
Nettopp. Folk forventer at jeg skal være som de vil, eller som de tror jeg er.
Er ikke det rart?
-Vi kan øve om du vil. -Ja visst.
-Musikkrommet kl. 21.15? -Etter portforbudet?
Ja.
Ok. Greit.
-Ok. Vi sees senere. -Ja.
God morgen. Legg bort telefonene, så begynner vi.
Ok, følg med.
Se på det! Han er colombiansk!
-Forsiktig med telefonene og lommebøkene. -Stjeler du her, blir du deportert.
Din dumhet kan ikke matche min gatesmarthet.
De fleste colombianere snakker ikke sånn.
Og pass på telefonen og lommeboken din.
Det er verre ting som kan forsvinne.
Hvis du vil, kan vi glemme alt dette.
Jeg gir alltid folk en ny sjanse.
Ikke sant?
-Eller hva, tøffing? -Hva skjer?
Denne gutten med hår som en skunk vil stjele tingene mine.
Virkelig?
Ikke vær latterlig. Sett dere, begge to.
Vi begynner med celledeling, kromosomer og…
Miss!
Miss?
Agosti?
Er det etternavnet ditt? Eller er det et spørsmål?
Begge deler?
-Er du på telefonen? -Hva? Selvsagt ikke.
Ok. Dette er en god anledning til å minne dere på
at skoleprestasjoner er et essensielt krav for alle prestasjonslinjene.
Så hvis dere stryker i mitt fag, er dere ute.
Så følg med, for dessverre går jeg alltid etter førsteinntrykket.
Å nei…
Takk.
Hei. Hei, du.
Vil du sitte?
Sure.
Jeg har ikke gått på en skole med gutter før.
Jeg har aldri gått på en skole med uniformer,
men de sier man venner seg til alt.
Var jeg ikke klar, jenter? Portforbud! Gå tilbake til rommet deres.
Hør på denne delen her.
Du vil ikke innrømme det, men jeg vet det Du sier at nei er en felle
Metal-fans danser til sangen min Karer på gaten
Hele veien til Chapinero
I Suba, Los Rosales Alle gettoene
Så glem tabuet
Jeg vet at du ser på meg på YouTube
Di-Di-Dixon, baby!
Kult! Så du og denne fyren er fra samme område?
-Ja. -Holder dere noen gang kjeft?
-Husk at det er portforbud. -Portforbud?
-Hva faen er problemet hans? -Hvem vet?
Jeg må også gå.
-Bryr ikke du deg heller om portforbudet? -Jeg trodde du var tøffere enn det.
Dreit du i portforbudet hos oss, var du død.
Vi er i de rike guttas verden. Ikke vær redd. Vi sees senere, ok?
Hei. Er Jana her?
-Nei. -Jeg ser etter henne. Takk.
Er dette for rart? Jeg er lei for det. Jeg vet det er din sang. Ikke tro…
Nei.
Hvor har du vært hele tiden?
Jeg…
Jeg byttet toneart i mellomspillet. Den passer stemmen din bedre.
Og jeg la til denne arpeggioen i refrenget.
-Jøss. -Liker du det?
Elsker det.
-Kan jeg prøve? Piano er ikke min styrke… -Ja. Sett deg.
Hvis du vil oppfattes annerledes, må du gjøre noe annerledes.
Du har rett.
-Fortsett. -La meg se.
-Begynn her. -Ok.
Så her.
Vent litt.
Sånn, ja, perfekt.
EMILIA HAR BEDT OM Å FØLGE DEG
Herregud! Jeg har spist lunsj med den søteste fyren på hele skolen.
-Esteban. -Ja! Han har de fineste øynene, og…
Å, herregud.
-Jeg tror jeg elsker ham. -Det tror du vel.
Jeg mener det, Andi. Jeg elsker ham!
God morgen, prinsesse.
Slipp meg!
-Hva faen? -Vær stille!
Slutt! Stopp!
Kom deg opp! Ta denne fyren.
Hva skjer?
-Beklager. -Hva er dette?
Ingen snakking.
Velkommen til seremonien, førsteårselever.
-Så dere vil bli store stjerner? -Jeg vil ikke bli stjerne. Jeg er stjerne.
-Jeg legger meg. -Flott! En frivillig.
-La forestillingen starte! -Greit.
-Hva sa du? Hold kjeft. -Jeg sa "fin maske".
-Men var elefantkostymet tatt? -Få ham hit.
Jeg kan gå selv.
-Du vet vel ikke hvem jeg er? -Vi vet akkurat hvem du er.
Colucci. Det etternavnet er litt stort for deg.
Stakkars rike gutt, alene og forlatt. Tror du at du har talent?
Vi skal bevise noe annet.
Nyt deres siste dag på skolen.
-Hvem andre tror de har talent? -Jeg!
-Hva er det du gjør? -Hva?
De to.
Pokker.
Noen andre?
Etter dette løper dere hjem.
Elle, melle, deg fortelle.
Disse to.
Og du.
Tror dere at dere er viktige? La oss se.
Kan dere fylle skoene til dem som kom før dere?
Bare til deg.
-Hvor i helvete skal vi skifte? -Vil du ha en garderobe?
-Hva er dette? -Dere hører ikke hjemme her.
Colucci, du korer.
Og til å runde av den fæle lyden, dronningen av autotune, Jana Cohen Gandía.
Ser dere? Det var morsomt.
-Vi er ikke underholdningen din. -Hør, prinsesse.
Ikke rør henne.
Eller hva, stipendgutt?
Legg en finger på meg, så får jeg deg utvist.
Vil du det? Risikere alt for en jente du nettopp har møtt?
Jeg tror ikke du varer lenge uansett.
Stripp!
-Hva faen skal vi synge? -Det er det beste.
-Jeg har alltid følt meg som en Roberta. -Selena Quintanilla, ikke bli forvirret.
Nei, fyren i skjørtet er Roberta.
La oss se disse patetiske førsteårselevene.
-Hva gjør du med det? -Hva faen jeg vil.
Hold kjeft og spill!
Faen, jeg går!
Agosti vil visst fortelle kjæresten til moren hvor bra hun oppfører seg.
Vi vet hvem dere er. Vi kan gjøre fryktelige ting mot dere.
Ingen skal gå.
En liten slurk for mot?
Kom igjen. Tid for show!
Kom igjen! Syng!
Kom igjen!
Kan du teksten?
Selvsagt. Alle kan denne sangen.
Kom igjen!
Hva lurer dere på? Kom igjen!
Greit. Vi gjør det.
Mens tankene mine går hvor enn du er
Kjefter min far på meg igjen
Du hører ikke til her.
At jeg kaster bort min fremtid Og hans fred
På grunn av hvordan jeg er
Mangelen på talent er svimlende.
Vis dem. Du fikser dette.
Den nye Mia har ingen fremtid.
Selv om jeg hører ham Er jeg langt borte
Sånn, ja.
Jeg lukker øynene Og tenker på deg
Jævla…
…kødd.
Kom igjen!
Og jeg er opprørsk Når jeg ikke følger andre
Og jeg er opprørsk…
De liker det faktisk.
Når jeg elsker
Jeg er opprørsk Jeg tenker annerledes enn i går
Og jeg er opprørsk Når jeg velger å risikere meg selv
Og jeg er opprørsk Når jeg ikke følger andre
Og jeg er opprørsk Når jeg elsker av hele mitt hjerte
Hva gjør du?
Når jeg tenker annerledes enn i går
Og jeg er opprørsk Når jeg velger å risikere meg selv
Ja, jeg er opprørsk…
Andre forsøk, dust.
-Hva? Det var ikke meg! -Hold opp!
-Slipp. Kom deg vekk fra meg! -Slutt å kødde!
Pass dere!
Kom igjen, løp!
Vi må komme oss vekk!
MJ…
Tekst: Linda Hansen