‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫בוקר טוב, נסיכה.‬
‫עזוב אותי!‬
‫מה קורה פה?‬
‫שקט!‬
‫די! מספיק!‬
‫קום, מניאק.‬
‫תפוס אותו.‬
‫מה קורה פה?‬
‫לא לדבר.‬
‫ברוכים הבאים לטקס, תלמידי שנה א'.‬
‫תתפשטי!‬
‫- כמה שעות מוקדם יותר -‬
‫- זהב -‬
‫- שידור חי עם חנה -‬
‫חנה, מותק.‬ ‫-אימא!‬
‫אני צריכה שתבחרי תמונה‬ ‫לכתבת הפרופיל במגזין.‬
‫זו או זו?‬
‫אין הבדל.‬
‫זו.‬
‫אני לא מתראיינת יותר. אני הולכת ל…‬
‫לבית ספר רציני, כדי להלחין מוזיקה רצינית,‬
‫כדי שייקחו אותך ממש, ממש ברצינות.‬
‫די, אימא.‬
‫אני יודעת שאת רוצה להפנות עורף‬ ‫לכל מה שבנינו.‬
‫אל תהיי כל כך דרמטית.‬ ‫-להירשם לבית הספר אליט ויי סקול.‬
‫אף אחד לא קורא לו ככה.‬
‫יש כל כך הרבה בתי ספר, אבל את בחרת בזה.‬
‫סבלת שם רק כי היית הבת של המנהל. זה מביך.‬
‫את עדיין יכולה לשנות את דעתך.‬ ‫-אבל לא אשנה.‬
‫מותק…‬
‫אני מבינה שאת רוצה לחוות נורמליוּת.‬
‫אני רק אומרת שאני לא חושבת שתאהבי את זה.‬
‫אף אחד לא רוצה להיות נורמלי.‬
‫נתראה למטה, בסדר?‬
‫נקי את החדר שלך, בסדר?‬
‫אני בשידור חי ממקסיקו,‬ ‫המדינה שקראתי לה פעם הבית.‬
‫אני לא יודע מתי אחזור לארגנטינה,‬
‫אבל בינתיים אני בדי-אף, הבירה של…‬
‫מקסיקו סיטי!‬
‫- שידור חי עם לוקה -‬
‫השם הוא מקסיקו סיטי, לא די-אף.‬
‫תודה, אבא.‬
‫יש לך עוד תובנות לפני היום הראשון שלי?‬
‫אני יכול לחשוב על כמה דברים‬ ‫לגבי הבגדים שלך.‬
‫לא נמאס לך להתנהג מופתע‬ ‫בכל פעם שאתה רואה אותי?‬
‫גם ככה אתה רואה אותי רק פעם בשנה.‬
‫אם יש לי מזל, אתה מתקשר ביום ההולדת שלי.‬
‫שכחתי רק פעם אחת. אתה עדיין תקוע על זה?‬
‫תעשה מה שאתה רוצה, תישאר עם…‬
‫תודה.‬
‫פרוות בובת הדובי הזולה הזו.‬
‫שום דבר מזה לא זול.‬
‫למזלי, לא ירשתי את הטעם שלך‬ ‫לאכזריות כלפי בעלי חיים.‬
‫אם אתה רוצה לרשת את הכסף שלי,‬
‫הסכמנו שתירשם לתוכנית העסקית.‬
‫אתה לא מבין שאני רוצה לעשות מוזיקה?‬
‫חוץ מזה, בגלל זה באתי לכאן, לא בשבילך.‬
‫יש לך אחריות כלפי המשפחה שלך.‬
‫כן? כמו האחריות שלך למשפחה שלך?‬
‫אל תתגרה בי, לוקה.‬ ‫-לא, אתה אל תתגרה בי.‬
‫אנחנו הולכים?‬ ‫-הנהג ייקח אותך.‬
‫יש לי פגישה.‬
‫- פסנתרנית מדהימה את הקהל בברוקלין -‬
‫הסנובים האלה רצו שאחנה ברחוב.‬
‫רק כי הם לא מכירים אותך.‬
‫הם לא מבינים איזה אמן קליבר אתה.‬
‫אתה בטוח בקשר לזה?‬
‫אני יודע שיש לך מלגה, וזה מעולה, אבל…‬
‫תראה את התסרוקות האלה.‬
‫אבל אם אתה רוצה להיות מוזיקאי אמיתי,‬
‫עדיין נוכל להשיג לך מקום בקונסרבטוריון.‬
‫יש לך כישרון של מוצרט צעיר, לא…‬
‫לא ג'ייסון ביפר.‬ ‫-ג'סטין ביבר.‬
‫כן, הוא.‬
‫אני לא רוצה להיות ג'סטין ביבר, אבא.‬ ‫-זו הקלה.‬
‫אני יודע מה אני עושה.‬ ‫זה המקום הכי טוב בשבילי.‬
‫פשוט האנשים האלה…‬
‫הם לא כמונו.‬
‫אני לא רוצה…‬ ‫-אבא, סמוך עליי.‬
‫אימא, אל תעשי סצנה. אני לא רוצה סצנה.‬
‫למה היינו צריכים ללכת עד לכאן, גיירמו?‬
‫דיקסון. קוראים לי דיקסון, אימא.‬
‫שיהיה.‬
‫למה הכרחת אותי לחנות במרחק 18 רחובות?‬
‫אמרתי לך להישאר במכונית. נכון, אימא?‬
‫אל תדבר אליי ככה, חצוף.‬
‫אני לא יכולה להשאיר את התינוק שלי לבד‬ ‫ביום הלימודים הראשון.‬
‫אימא, בבקשה.‬ ‫-אני אתגעגע אליך כל כך.‬
‫גם אני.‬ ‫-תגיד את זה חזק יותר.‬
‫גם אני. גם אני אתגעגע אליך, אימא.‬
‫גם אני אתגעגע אליך.‬
‫בחייך.‬
‫אל תבכי.‬
‫בבקשה.‬
‫למה את אף פעם לא מחבקת אותי ככה?‬
‫אימא. לא.‬ ‫-נו, בחייך.‬
‫ברצינות, אין מצב.‬
‫מה זה?‬ ‫-למה חיטטת בדברים שלי?‬
‫ככה אנחנו מתגמלים על הפאשלות של הבת שלך?‬
‫משלמים על בית הספר הזה לעשירים?‬
‫דיברתי עם המנהל שלך.‬ ‫אפס סובלנות לשטויות שלך.‬
‫זה לא משנה…‬ ‫-את הולכת נגדי?‬
‫אולי פשוט תנסה ליהנות מהעובדה‬ ‫שלא אהיה בסביבה?‬
‫בואי נלך.‬
‫תשמרי על עצמך.‬ ‫-בסדר.‬
‫ברוכים הבאים אל אי-דאבליו-אס החדש,‬ ‫לשעבר אליט ויי סקול.‬
‫"ברוכים הבאים."‬
‫מה? אנחנו בעשור השלישי של המאה ה-21.‬
‫כן.‬
‫כן, אימא.‬
‫כן, אימא. הכול יהיה בסדר.‬ ‫אני אהיה בסדר, אימא.‬
‫את תתמודדי עם מכשולים שייבחנו את אמונתך.‬
‫בטח.‬
‫רק תזכרי…‬ ‫-ישו הוא בלב כל דבר.‬
‫אוהבת אותך, ביי.‬
‫היי, כלומר, שלום. סליחה.‬
‫את לא מכאן, נכון?‬
‫לא ממש. טוב, ההורים שלי מכאן,‬ ‫אבל אני מקליפורניה.‬
‫כן. לא אכפת לי.‬
‫בואי הנה.‬
‫העצה שלי עבורך היא שאם את כבר פה,‬
‫תשכחי מהחלום שלך להיות מיה קולוצ'י.‬
‫אין דבר יותר פאתטי מאשר מעריצה.‬
‫תמצמצי פעמיים אם את מבינה.‬
‫אין בעד מה, נסיכה.‬
‫שנלך?‬
‫תראה מי זו.‬
‫הנה היא, תראה.‬
‫אין מצב. זו באמת היא?‬
‫אלוהים אדירים, מי הכניס אותה?‬
‫סבא שלה היה המנהל ואבא שלה הוא קמילו כהן.‬
‫הוא הפיק בעצם כל מה שאנחנו מאזינים לו.‬
‫אף אחד לא אמר לו שלבת שלו יש הכול‬ ‫חוץ מכישרון.‬
‫את נבזית, לאורה.‬
‫"פרבנס". התקבלתם לפנימייה המפורסמת ביותר‬ ‫באמריקה הלטינית.‬
‫אלה מכם שבתוכניות המדע, הרובוטיקה והעסקים,‬
‫זה האזור שלכם.‬
‫החרשנים. בלי להעליב.‬
‫והחלק החשוב ביותר, כמובן,‬ ‫התוכנית למוזיקאים מצטיינים.‬
‫מיוזיקל אקסלנס פרוגרם, או בקיצור, "מאפ".‬
‫למה באנגלית?‬
‫אנחנו מעדיפים הכול באנגלית,‬ ‫זה נשמע מתוחכם יותר.‬
‫שברת, שילמת.‬
‫אל תתרגשו כל כך.‬
‫כמו בכל שנה,‬
‫חצי מכם יחזרו הביתה עם זנב בין הרגליים‬ ‫תוך פחות מחודש.‬
‫- המורדים -‬
‫כל כך מצועצע.‬
‫לא כל אחד יכול לעשות מה שהם עשו.‬
‫הם מילאו אצטדיונים ומכרו המון תקליטי זהב.‬
‫סליחה, חשבת שאני מדבר איתך?‬
‫טעות שלי.‬
‫זה נורמלי להגיע לכאן‬ ‫מתוך אמונה שאתם סופר מוכשרים‬
‫רק כדי לגלות שהתקבלתם בזכות נפוטיזם.‬
‫אבל אנחנו יודעים שכישרון הוא לא תמיד‬ ‫מה שמוכר‬
‫ושספוטיפיי מבססת תמלוגים על מספר ההשמעות,‬ ‫ולא על איכות מוזיקלית, אז…‬
‫אלה מכם שייכנסו לתוכנית למוזיקאים מצטיינים‬
‫יופיעו באירוע הכי חשוב בסמסטר,‬
‫קרב הלהקות.‬
‫המועמדים הסופיים יזכו לפגוש‬ ‫את האמנים המובילים בתעשייה.‬
‫זה כרטיס כניסה מהיר לתהילה.‬
‫תסתכלו טוב על הבמה הזו.‬
‫כאן החלומות שלכם יכולים להתגשם‬ ‫או להתנפץ בשבריר שנייה.‬
‫נמשיך הלאה.‬
‫- אי-דאבליו-אס -‬
‫לא. אל תפסיקי.‬
‫חשבתי שאני לבד.‬
‫אני יכול להיות הקהל שלך.‬
‫אני יודע שאת רגילה שאלפים צופים בך,‬ ‫חנה כהן גנדיה.‬
‫- אודיטוריום -‬
‫אתה יודע מי אני?‬ ‫-בטח.‬
‫אני מפואבלה, לא ממאדים.‬
‫ומי אתה?‬ ‫-אני אסטבן.‬
‫טוב, אסטבן מפואבלה, לא מאדים.‬
‫שנשאיר את ההופעה הפרטית ליום אחר?‬
‫בטח.‬
‫כאן המשרדים הראשיים.‬
‫אז אתה חדש?‬
‫נו, זה ברור, לא?‬ ‫אתה חדש, אני חדשה, כולנו חדשים.‬
‫כן. אני חדש.‬ ‫-מגניב.‬
‫חנה!‬
‫סבאס.‬
‫ואו.‬
‫חנה…‬
‫סבאס…‬ ‫-מה?‬
‫אל תבאסי, מותק. תקשיבי לי.‬
‫אם האנשים רוצים "חבאס", ניתן להם את זה.‬
‫חבאס?‬ ‫-האשטג חבאס. חנה וסבאס.‬
‫מישהו אמר שאת כאן, האינסטה שלי מתפוצץ.‬
‫באמת?‬ ‫-כן, בואי.‬
‫שקט.‬
‫לא? על בטוח?‬ ‫-לא.‬
‫טוב, תודה.‬ ‫-שקט.‬
‫שקט, עכשיו!‬
‫אתם שם, זה לא מועדון לילה. מספיק.‬
‫זה מסריח מהורמונים עד למשרד שלי.‬
‫יופי, עכשיו תוכלו לנשום.‬
‫החדרים לשלישיות הוקצו באופן אישי‬ ‫ולא ניתן להעברה.‬
‫שעת העוצר היא בדיוק ב-21:00. פוסט מרידיאם.‬
‫למקרה שמישהו מכם לא יודע מה המשמעות…‬
‫היא מדברת מהר.‬ ‫-מהר מדי.‬
‫דמיינו שאני הגבול, ותאמינו לי,‬ ‫אתם לא רוצה לעבור את הגבול הזה.‬
‫אתם יכולים ללכת עכשיו.‬
‫אבוא אלייך.‬ ‫-לחדר שלי?‬
‫כן.‬ ‫-אבל השותפות שלי…‬
‫לא יודע. תגידי להן לעשות לך טובה.‬
‫סבאס, אני רוצה להיות נורמלית…‬ ‫-את נורמלית.‬
‫סליחה על ההפרעה.‬
‫אם אתם מצפים ליחס מועדף,‬
‫הרשו לי לאכזב אותכם.‬
‫את רואה פצעונים על הפנים שלי? אף מעוות,‬
‫או שהעיניים שלי מלאות הבטחות וחלומות‬ ‫לא ממומשים?‬
‫לא, נכון?‬
‫זה בגלל שאני לא חלק ממועדון המעריצים שלך,‬ ‫גברת כהן.‬
‫מר לנגריקה, לא אכפת לי שאימא שלך‬ ‫היא המושלת.‬
‫אז בבקשה, אל תבחנו את הסבלנות שלי.‬ ‫לכו לחדרים שלכם עכשיו!‬
‫מה אתם עושים? אתם לא רואים שאני עסוקה?‬
‫"אמרתי עכשיו."‬
‫שלום.‬ ‫-היי, מה קורה? אני אנדי.‬
‫היי, אני…‬ ‫-חנה כהן גנדיה.‬
‫אני המעריצה הכי גדולה שלך בעולם.‬ ‫הכי גדולה שלך.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-למה אני מדברת אנגלית? סליחה.‬
‫אז את לא מדברת ספרדית?‬
‫אני כן. אני מקליפורניה.‬
‫מריה חוזה. אם-ג'יי.‬ ‫-נעים מאוד, אם-ג'יי.‬
‫- מסבתא -‬
‫זה כל מה שהבאת?‬ ‫-כן. אני אוהב לארוז מעט.‬
‫צריך גופן קטן יותר לפוסטרים…‬ ‫-היי, בנים.‬
‫הנה החדר שלך. תגיד שלום.‬
‫זו בדיחה?‬ ‫-לא. זו לא בדיחה.‬
‫זה לא מלון, מר קולוצ'י. קדימה, תכיר חברים.‬
‫את לא מבינה.‬
‫אבא שלי ביקש במפורש חדר בשבילי בלבד.‬
‫ואני חוזרת במפורש, זה לא מלון,‬
‫ואין יוצאים מן הכלל לאף אחד, בסדר?‬
‫אל תעלה לי על העצבים.‬ ‫-את יכולה ללכת עכשיו.‬
‫על מה אתה מסתכל?‬
‫חבר'ה, המדים!‬ ‫-לא. אין מצב!‬
‫ואו!‬
‫- אנדי -‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫חלקכם כבר מכירים אותי.‬
‫למי שלא,‬
‫אני סלינה פרר, המנהלת שלכם.‬
‫אני מאוד נרגשת לראות‬ ‫כל כך הרבה פנים חדשות.‬
‫אנחנו מאוד נרגשים.‬
‫תודה, אניטה.‬
‫אספר לכם הכול‬
‫על התוכנית למוזיקאים מצטיינים.‬ ‫-ה"מאפ".‬
‫ככה הילדים קוראים לזה. ה"מאפ"‬
‫תודה, אניטה.‬
‫אם את לוקחים על עצמכם ב-100%‬ ‫את המחויבות להיבחן,‬
‫הירשמו היום לתהליך הבחירה הסופי.‬
‫הרשימה תהיה על דלת המשרד שלי.‬
‫האודישנים מתחילים מחר.‬
‫צמד הקפטנים הסמסטר הזה, אמיליה וסבאס,‬
‫יהיו השופטים.‬
‫בהצלחה לכולכם.‬
‫- אודישנים -‬
‫אתה צריך משהו?‬ ‫-כן, תזדרזי.‬
‫אני מכירה אותך?‬
‫לא ייאמן.‬
‫לוקה.‬
‫אין מצב, לוקה! ראיתי אותך בפעם האחרונה…‬
‫בחתונה של דודה שלי, לצערי.‬
‫השתנית מאוד.‬
‫לא כולנו?‬
‫אני מקווה שאתה כבר לא כועס…‬ ‫-בטח שלא.‬
‫פשוט ניסית להוציא אותי מהארון‬ ‫עם נאום הסובלנות שלך…‬
‫לא התכוונתי לפגוע בך. רק רציתי לעזור.‬
‫אתה נבחן? לא ידעתי שאתה אוהב מוזיקה.‬
‫כן, אבל אם לא תזדרזי, זה יהיה קשה.‬
‫הוד מעלתך, מלכת הפופ, ברוכה הבאה.‬
‫ואו.‬
‫אנחנו בנוכחות בן למשפחת קולוצ'י,‬ ‫איזה כבוד.‬
‫בבקשה. הכבוד כולו שלי.‬
‫תסלחי לי, גברת "פאבלה".‬
‫סליחה, טעות שלי.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫את הולכת לשם?‬ ‫-כן.‬
‫תשתמשי באחד מהשירים שלך כדי להיבחן?‬
‫אנשים תמיד צוחקים עליי בגללם.‬
‫זו הייתה תקופה אחרת בחיים שלי,‬ ‫זו כבר לא אני.‬
‫אני לא חושב שהם גרועים כל כך.‬
‫אני חושב שהם לא הבינו‬ ‫מה ניסית לומר ולעשות.‬
‫בדיוק.‬
‫אנשים מצפים שאהיה מי שהם רוצים שאהיה,‬
‫או מה שהם חושבים שאני.‬
‫זה מוזר, לא?‬
‫אם את רוצה, נוכל לעשות חזרות.‬ ‫-בטח.‬
‫חדר המוזיקה ב-21:15?‬ ‫-אחרי שעת העוצר?‬
‫כן.‬
‫בסדר. בטח.‬
‫בסדר. להתראות.‬ ‫-כן.‬
‫בוקר טוב. שימו את הטלפונים בצד,‬ ‫אנחנו עומדים להתחיל.‬
‫בבקשה, שימו לב.‬
‫תראו מה זה. הוא קולומביאני!‬
‫תשמרו על הטלפונים והארנקים.‬
‫אל תחשוב אפילו לגנוב פה, או שנגרש אותך.‬
‫הטמטום שלך קטן על חוכמת הרחוב שלי.‬
‫רק שתדע, רוב הקולומביאנים לא מדברים ככה.‬
‫וכן, כדאי שתשמור על הטלפון והארנק שלך.‬
‫כי יש דברים גרועים יותר שיכולים להיעלם.‬
‫עכשיו, אם תרצה, נוכל לשכוח מכל זה.‬
‫אני תמיד נותן הזדמנות שנייה.‬
‫כן?‬
‫למה מה תעשה, גיבור גדול?‬ ‫-מה קורה שם?‬
‫הילד עם הבואש על הראש‬ ‫רוצה לגנוב את הדברים שלי.‬
‫באמת?‬
‫אל תהיה מגוחך. שבו, שניכם.‬
‫נתחיל עם חלוקת תאים, כרומוזומים ו…‬
‫תסלחי לי!‬
‫אגוסטי?‬ ‫-זה שם המשפחה שלך?‬
‫או שזו שאלה?‬
‫שניהם?‬
‫את בטלפון?‬ ‫-מה? ברור שלא.‬
‫טוב. זו הזדמנות טובה להזכיר לכולכם‬
‫שציונים טובים הם דרישת חובה‬
‫בכל תוכניות ההצטיינות.‬
‫אז אם תיכשלו בשיעור שלי, אתם בחוץ.‬
‫אז קחי לתשומת ליבך, כי לצערי,‬
‫אני תמיד פועלת לפי רושם ראשוני.‬
‫אין מצב…‬
‫תודה.‬
‫היי.‬
‫את רוצה לשבת?‬
‫בטח.‬
‫אף פעם לא למדתי בבית ספר עם בנים.‬
‫אף פעם לא למדתי בבית ספר עם מדים,‬
‫אבל אומרים שאפשר להתרגל לכל דבר.‬
‫לא הייתי ברורה, בנות? עוצר!‬
‫תחזרו לחדר שלכן.‬
‫תקשיבו לחלק הזה.‬
‫"אתם לא תודו, אבל אני יודע‬
‫אתם אומרים 'לא' למוזיקת טראפ‬
‫פריקים רוקדים לשיר שלי‬
‫אנשים ברחוב‬
‫מפה עד צ'אפינרו‬
‫בסובה, לוס רוזלס, כל הגטאות‬
‫אז תשכח מהטאבו‬
‫אני יודע שאתם צופים בי ביוטיוב"‬
‫די-די-דיקסון, מותק!‬
‫מגניב! אז אתה והזמר הזה מאותו אזור?‬
‫בדיוק אותו אזור.‬ ‫-אתם שותקים מתישהו?‬
‫היי, אחי, תזכור שיש עוצר.‬
‫עוצר?‬
‫מה הבעיה שלו?‬ ‫-מי יודע?‬
‫גם אני צריך ללכת.‬
‫גם לך לא אכפת מהעוצר?‬
‫חשבתי שאתה יותר קשוח מזה.‬
‫מאיפה שאני מגיע, אם אתה לא מציית לעוצר,‬ ‫אתה מת.‬
‫אנחנו בעולם של ילדים עשירים. אל תדאג.‬
‫נתראה אחר כך, בסדר?‬
‫היי. חנה כאן?‬
‫לא.‬
‫אחפש אותה. תודה.‬
‫זה מוזר מדי? אני מצטער אם כן.‬
‫אני יודע שזה השיר שלך. אני לא רוצה שתחשבי…‬
‫לא.‬
‫איפה היית כל הזמן הזה?‬
‫אני…‬
‫שיניתי את הסולם בקטע המעבר‬ ‫לדעתי הוא מתאים יותר לקול שלך.‬
‫הוספתי גם את הארפג'ו הזה לפזמון.‬
‫ואו.‬ ‫-אהבת?‬
‫אני מתה על זה.‬
‫אפשר לנסות? אני לא ממש טובה בפסנתר, אבל…‬ ‫-בטח. שבי.‬
‫אם את רוצה שייראו אותך אחרת,‬ ‫את צריכה לעשות משהו אחר.‬
‫אתה צודק.‬
‫קדימה.‬ ‫-בוא נראה.‬
‫תתחילי כאן.‬ ‫-בסדר.‬
‫אז כאן.‬
‫חכה.‬
‫זהו זה, מושלם.‬
‫- אמיליה ביקשה לעקוב אחרייך -‬
‫אלוהים! תקשיבו, אכלתי ארוחת צוהריים‬ ‫עם הבן הכי חמוד בבית הספר.‬
‫אסטבן.‬ ‫-כן! יש לו עיניים ממש טובות, ו…‬
‫או מיי גאד.‬
‫אני חושבת שאני אוהבת אותו.‬ ‫-כן, את חושבת.‬
‫אני רצינית, אנדי. אני אוהבת אותו!‬
‫- אודישנים -‬
‫בוקר טוב, נסיכה.‬
‫תעזוב אותי!‬
‫מה הקטע?‬ ‫-שקט!‬
‫די! מספיק!‬
‫קום!‬
‫תפוס אותו.‬
‫מה קורה פה?‬
‫סליחה.‬ ‫-מה הולך פה?‬
‫לא לדבר.‬
‫ברוכים הבאים לטקס, תלמידי שנה א'.‬
‫אז כולכם רוצים להיות כוכבים גדולים, כן?‬
‫אני לא רוצה להיות כוכב. אני כבר כוכב.‬
‫אני הולך לישון.‬ ‫-יופי! מתנדב.‬
‫ההצגה מתחילה.‬ ‫-בטח, קדימה.‬
‫מה אמרת? שתוק.‬
‫אמרתי, "מסכה יפה".‬
‫אבל לא הייתה תחפושת פיל?‬ ‫-תביא אותו לכאן.‬
‫אני יכול ללכת לבד!‬
‫אתם לא יודעים מי אני, נכון?‬ ‫-אנחנו יודעים בדיוק מי אתה.‬
‫קולוצ'י.‬
‫שם המשפחה הזה קצת גדול עליך.‬
‫ילד עשיר ומסכן, לבד ונטוש.‬
‫אתה באמת חושב שאתה מוכשר?‬
‫נוכיח שלא.‬
‫תיהנו מהיום האחרון שלכם בבית הספר,‬ ‫תלמידי שנה א'.‬
‫מי עוד חושב שהוא מוכשר?‬ ‫-אני!‬
‫מה את עושה?‬ ‫-מה?‬
‫שתי אלה.‬
‫שיט.‬
‫עוד מישהו?‬
‫אחרי זה, תחזרו הביתה בריצה.‬
‫אן-דן-דינו.‬
‫שני אלה.‬
‫ואת.‬
‫נראה לכם שאתם תותחים? בואו נראה.‬
‫חושבים שאתם ברמה של אלה שהיו פה לפניכם?‬
‫רק בשבילך.‬
‫איפה לעזאזל אנחנו אמורים להחליף בגדים?‬
‫רוצה חדר הלבשה?‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-הגיע הזמן להבין שאתם לא שייכים לכאן.‬
‫קולוצ'י, אתה שר גיבוי.‬
‫וכדי לאזן את הקול הנורא שלך,‬ ‫מלכת הכיוון האוטומטי,‬
‫חנה כהן גנדיה.‬
‫רואה? זה היה מצחיק.‬
‫אנחנו לא הבידור שלכם.‬ ‫-תיזהרי, נסיכה.‬
‫בלי ידיים.‬
‫מה תעשה לי, ילד מלגה?‬
‫רק תיגע בי, ואגרום לזה שיסלקו אותך.‬
‫רוצה?‬
‫כדי לסכן הכול בשביל בחורה שהרגע פגשת?‬
‫בכל אופן,‬ ‫לא נראה לי שתחזיק מעמד לאורך זמן.‬
‫להתפשט!‬
‫מה בכלל נשיר?‬ ‫-זה החלק הכי טוב.‬
‫תמיד הרגשתי כמו "רוברטה".‬
‫סלינה קינטנייה, זה לא מגניב, אל תתבלבלי.‬
‫לא, הבחור בחצאית הוא רוברטה.‬
‫בואו נראה את שנה א' העלובים.‬
‫מה אתה עושה עם זה?‬
‫מה שאני פאקינג רוצה.‬
‫תסתמו ותנגנו!‬
‫זין על זה, אני הולכת!‬
‫נראה שאגוסטי רוצה שנספר לחבר של אימא שלה‬
‫עד כמה היא מתנהגת יפה.‬
‫אנחנו יודעים מי אתם.‬ ‫אנחנו יכולים לעשות לכם דברים איומים.‬
‫אף אחד לא הולך.‬
‫לגימה קטנה בשביל אומץ?‬
‫יאללה. תתחילו!‬
‫קדימה! תשירו!‬
‫קדימה!‬
‫מכיר את המילים?‬
‫בטח. כולם מכירים את השיר הזה.‬
‫קדימה!‬
‫מה לוקח כל כך הרבה זמן? קדימה!‬
‫בסדר. בואו נעשה את זה.‬
‫"בזמן שהמוח שלי חושב איפה אתה נמצא‬
‫אבא שלי צועק עליי שוב"‬
‫את לא שייכת לכאן.‬
‫"שאני הורס את העתיד שלי ואת השקט שלו‬
‫בגלל איך שאני"‬
‫חוסר הכישרון מדהים.‬
‫קדימה, תראי להם. יש לך את זה.‬
‫למיה החדשה אין עתיד.‬
‫"למרות שאני שומעת אותו, אני רחוקה מכאן‬
‫בדיוק.‬
‫"אני עוצמת עיניים וחושבת עליך"‬
‫בן של…‬
‫זונה.‬
‫תנו בראש!‬
‫"ואני מרדנית כשאני לא הולכת אחרי אחרים‬
‫ואני מרדנית…"‬
‫הם ממש בקטע.‬
‫"כשאני אוהבת בכל ליבי‬
‫ואני מרדנית. חושבת אחרת מאתמול‬
‫ואני מרדנית כשאני בוחרת לסכן את עצמי‬
‫ואני מרדנית כשאני לא הולכת אחרי אחרים‬
‫ואני מרדנית כשאני אוהבת בכל ליבי"‬
‫מה אתה עושה?‬
‫"כשאני חושבת אחרת מאתמול‬
‫ואני מרדנית כשאני בוחרת לסכן את עצמי‬
‫כן, אני מרדנית…"‬
‫פסילה שנייה, אידיוט.‬
‫מה? זה לא אני.‬ ‫-די!‬
‫עזוב. תתרחק ממני!‬ ‫-די עם השטויות.‬
‫תיזהרו!‬
‫תברחו!‬
‫בואו נעוף מכאן!‬
‫אם-ג'יי…‬
‫תרגום כתוביות: כפיר מי-בר‬