"GRENSENE SOM SKILLER LIVET FRA DØDEN ER I BESTE FALL SKYGGEFULLE OG UKLARE.
HVEM KAN SI HVOR DEN ENE SLUTTER OG DEN ANDRE BEGYNNER?" E.A. POE
Morn, min gode mann.
-Er du Augustus Landor? -Ja.
Og du?
Kaptein Hitchcock, nestkommanderende på akademiet.
Jeg skal informere om at oberst Thayer ber om et umiddelbart møte.
-Hva slags møte? -Jeg overlater det til obersten.
-Når skal dette skje? -Tidligst mulig.
Og om jeg skulle velge å ikke komme?
Det er din sak. Du er sivilist.
Fin dag for en kjøretur.
Guvernøren sier at du var en legende blant New Yorks konstabler.
Da han anbefalte deg, bemerket han dine imponerende bragder,
deriblant pågripelsen av Daybreak Boys-lederne,
oppløsningen av Shirt Tails-gjengen
og oppklaringen av et grusomt drap på en ung prostituert i Elysian Fields.
USAS MILITÆRAKADEMI WEST POINT
Talentene dine omfatter kodeknekking, opprørskontroll
og tøffe avhør.
Du er prestesønn fra Gloucester og kom til New York da du var tenåring.
Og du er enkemann, herr Landor.
Tre år nå.
-Skal jeg be om kaffe? -Øl holder lenge.
Du…
Har du notatene i en hylle et sted der?
Hva mer står det? At jeg ikke har vært i kirken
på lenge?
Nevner det at datteren min stakk av for en tid tilbake?
Vi vet om din datters forsvinning.
Og vi føler med deg.
Jeg håper jeg ikke har fornærmet deg.
Nei.
Nei, beklager. Jeg burde unnskylde. Og det gjør jeg. Fortsett.
Herr Landor, vi må gå videre med ekstrem forsiktighet.
Vi leter etter noen. En sivilist med veldokumentert flid og takt
som kan utføre undersøkelser på akademiets vegne.
De er svært komplekse og kinkige og omhandler en av kadettene våre.
En mann fra Kentucky ved navn Fry, som går tredje året.
-Leroy Fry. -Ingen grunn til å gå rundt grøten.
Fry hengte seg i går kveld.
Det var leit å høre.
Fryktelig sak. Men du må forstå vår stilling.
Vi har fått i oppgave å passe på disse unge mennene,
å gjøre dem til herremenn og soldater. Derfor må vi presse dem.
Men vi liker å tro at vi vet når vi skal slutte å presse.
En gutt henger seg.
-Det er en sak for rettsmedisineren. -Det er ikke alt.
Liket av kadett Fry ble skjendet på sykestuen i går.
Skjendet? Av hvem?
Om vi visste det, ville vi ikke trengt å tilkalle deg.
-Akademiet har nok sine skøyere. -Det var ikke en skøyerstrek, herr Landor.
Leroy Frys hjerte ble skåret ut av brystet hans.
Dr. Marquis, hvordan gjør man dette?
Med skalpell. Eller en god, skarp kniv.
Men det vanskelige er å komme til hjertet.
Sårene på lungene og leveren
kom av at kniven ble vinklet for å spare hjertet.
Hvordan må man oppbevare hjertet?
En eller annen beholder.
Innpakket i musselin, kanskje, eller avispapir.
Sannsynligvis omgitt av is.
Hva slags mann kunne gjort det?
En sterk en.
Ikke en kvinne, da?
Ingen kvinne jeg har møtt.
Hva med ferdighetene hans?
Må han ha vært like godt utdannet og kyndig som deg?
Ikke nødvendigvis. Han ville trengt lys, og visst hvor han skulle skjære,
men det må ikke ha vært en lege eller en kirurg.
-Det må ha vært… -En gærning!
Fortsatt på frifot.
Presenter gevær!
Du må tilgi meg, herr Landor.
Vi er i en veldig utsatt stilling.
Visse senatorer i Washington vil gjerne at vi skal mislykkes og stenges.
Jeg ber deg hjelpe til med å redde æren til USAs militærakademi.
Jeg skal prøve.
Du var på vakt i går, herr Huntoon.
Ja.
På vakt halv ti. Avløst ved midnatt. Så til vaktrommet.
Hvor er det?
Nummer fire. Ved Fort Clinton.
Jeg er ikke kjent med området,
men der vi står nå er ikke på veien
fra Fort Clinton til nordbrakken.
-Nei. -Hvorfor endret du kurs?
Jeg hørte noe på veien.
Jeg tenkte det var et dyr.
Det hørtes ut som om det led, så jeg ville hjelpe.
Jeg er veldig glad i dyr.
Jeg løp denne veien da jeg støtte på kadett Fry.
-Hvordan så han ut? -Ikke så bra.
Han hang ikke rett.
Det var nesten som om han satt i en stol.
Jeg skjønner ikke.
Føttene hans tok i bakken.
-Tok føttene hans i bakken? -Ja.
Greit. Hva gjorde du så?
Løp. Rett tilbake til nordbrakken.
Ett siste spørsmål, så plager jeg deg ikke mer.
Så du noen andre her?
Nei.
Herr Huntoon.
Halsen…
Det var det som slo meg først.
Ser du?
Ikke en jevn tilstramming. Tauet tok tak i ham
og skled opp og ned halsen på jakt etter feste.
Som om…
Som om han kjempet imot.
Se på fingrene hans.
Blemmer etter å ha klort på tauet
og prøvd å få det vekk.
Kan jeg spørre hva som skjer her?
Dette er svært uvanlig.
Jeg lurte på om du kunne kjenne på bakhodet til herr Fry.
Du undersøkte vel herr Fry?
Selvsagt. Det er jobben min.
Har vi ikke vært gjennom dette?
Det er en slags knusningsskade.
Issen.
Omtrent sju og en halv centimeter.
Må ha oversett det.
Noen drepte herr Fry.
Er det det du sier, herr Landor?
Du er kanskje inne på noe der, kaptein Hitchcock.
Alle kunne ha oversett det, doktor.
Herr Landor.
Nå som du er med,
er det viktig at vi har noen regler.
Du melder fra til meg hver dag, og jeg til obersten.
Du kan ikke si noe om dette til noen, hverken på eller utenfor akademiet.
-Er det alt? -Én siste betingelse.
Ingen drikking under etterforskingen.
Ryktet går deg forut.
Unnskyld.
-Er du Augustus Landor? -Ja.
Du har visst fått i oppgave å løse drapet på Leroy Fry.
Korrekt. Hva kan jeg gjøre for deg?
Jeg må på vegne av institusjonen
fortelle om noen konklusjoner jeg har nådd.
Konklusjoner?
Angående avdøde herr Fry.
Jeg er meget interessert.
Mannen du leter etter…
…er dikter.
Menig Cochrane.
Da liket av Leroy Fry kom til sykehuset, fikk du i oppgave å vokte det?
Ja, sir.
-Skjedde det noe? -Ikke før rundt 02.30.
-Det var da jeg ble avløst. -Hvem avløste deg?
-Menig, hvem avløste deg? -Jeg kan ikke si det.
Men det var en offiser.
-Tilkjennega han seg ikke? -Nei.
Men jeg venter ikke det av en offiser.
Hva sa denne offiseren?
"Takk, menig. Det var alt. Jeg avløser deg."
-Merkelig forespørsel, ikke sant? -Ja. Veldig.
-Så du ansiktet hans? -Nei.
Jeg hadde kun et stearinlys.
Hvordan visste du at det var en offiser, da?
Stripen på skulderen. Men jeg må innrømme at det var rart.
-Hvordan det? -Stripene.
Stripene på venstre skulder manglet.
Der er mannen selv.
Benny kjenner igjen en som trenger en drink.
Synet av den varmer blodet mitt.
-Benny! -Sir.
-Skål for reglene. -Faen ta dem.
Patsy.
Patsy!
Hva plager deg?
Har du hørt om kadetten?
-De sier det tok timevis før han døde. -"De?"
Han.
Skal ikke du være på konsert?
God kveld. Konsert?
Ingen vil savne meg.
De vet knapt at jeg er her.
Dessuten har jeg lært mer i slike rom enn i noe klasserom.
Jeg tviler ikke.
Sett deg. Ta…
-Plass? -Plass. Takk.
Førsteårsstudent E.A. Poe.
Edgar A. Poe.
Du har blitt tørst, ser jeg.
Hjelper med dysterheten.
Si meg, hvordan hørte du om Leroy Fry?
Av Huntoon, så klart.
Han har kaklet om nyheten som en herold. Kanskje noen henger ham om ikke lenge.
Du mener vel ikke å antyde at noen hengte herr Fry?
Jeg mener ikke å antyde noe.
Hvorfor tror du mannen som skar ut Leroy Frys hjerte,
var dikter?
Tja…
Hjertet er et symbol eller ingenting.
Fjern symbolet, og hva har du?
Det er en muskel, uten mer estetisk interesse enn en blære.
Fjerner man en manns hjerte, synder man.
Hvem er vel bedre utstyrt for slikt…
…enn en dikter?
En bokstavelig dikter, later det til…
Du kan ikke late som den brutale handlingen
ikke satte i gang litterær gjenklang i alle kriker og kroker av sinnet ditt.
Lord Sucklings sjarmerende sang:
"Send tilbake hjertet mitt, siden jeg ikke kan få ditt."
Eller Bibelen: "Skap i meg et rent hjerte, o Gud.
Et knust og angrende hjerte som ikke vil hate."
Da kan vi like gjerne lete etter en religiøs fanatiker.
Nei. Jeg sa ikke at jeg er dikter selv, så jeg tenker som en.
Jeg leser ikke mye dikt.
Nei, du er jo amerikaner.
Og du?
Kunstner. Altså uten land.
Hva er det, herr Landor?
Du har vært hjelpsom.
Du må se på en kadett ved navn Loughborough.
Leroy Frys tidligere romkamerat, til de kranglet.
Ingen vet om hva.
Herr Loughborough.
Fortell herr Landor hvordan du kjente herr Fry.
Ja. Vi var romkamerater.
Kranglet dere noen gang?
Jeg vil ikke si "kranglet". Bare…
…stier som skilte seg.
Hvorfor skilte dere lag?
Ikke noe så… Bare…
…en ny kurs.
Om du vet noe om herr Fry, må du si det med én gang.
Sånn er det, sir.
Jeg vil si han hadde havnet
i dårlig selskap.
Han kalte dem iallfall det.
Med "dårlig selskap", mente han andre kadetter?
Han sa det aldri, men jeg antok det.
Hvorfor meldte du ikke fra tidligere?
Jeg trodde ikke at det var relevant.
Det er så lenge siden.
Du kan gå.
Herr Stoddard.
Du var den siste som så herr Fry i live.
Ja.
-Høyere. -Jeg er bare litt syk.
Jeg så Leroy den kvelden.
Gikk forbi ham på vei til brakkene da jeg kom inn.
Snakket du med ham?
Han spurte om det var offiserer der.
Hvordan så Fry ut?
Det var mørkt. Jeg stoler ikke på hukommelsen min.
Hadde han noe med seg? Tau, kanskje?
Ikke det jeg så.
Det var noe.
Da Fry gikk, spurte jeg hvor han skulle på den tiden.
Og?
Han sa: "Nødvendig sak."
Hva trodde du det betød?
Jeg vet ikke.
Du kan gå.
-Unnskyld meg, kaptein. -Ja.
Herregud.
"En ku og en sau har blitt drept og lemlestet i Cold Spring.
Brystene deres er skåret åpne, og hjertene er fjernet."
Er noen av Guds skapninger trygge for denne mannen?
Vi vet ikke om det er samme mann.
Hva?
Er det et sammentreff?