Granice koje dele Život od Smrti
su u najboljem slučaju zasenjene i nejasne.
Ko će reći gde se jedna završava, a gde počinje druga.
Edgar Alan Po
BLEDOPLAVO OKO
Dobro jutro, gospodo.
Vi ste Augustus Landor? - Jesam. A vi ste?
Kapetan Hičkok na usluzi. Zamenik komandanta na Akademiji.
Ovde sam da vas obavestim
da nadzornik Tajler traži hitnu audijenciju.
A priroda ove audijencije? - To ću prepustiti pukovniku.
Kad bi se ovo moglo dogoditi? - Kad kod vam najranije odgovara.
A ako odlučim da ne dođem?
To bi bila vaša stvar. Vi ste privatni građanin.
Pa, dobar je dan za vožnju.
Dolina Hadsona, Njujork 1830
Guverner sugeriše da ste bili legenda
među njujorškim policajcima.
I kad je preporučio vaše usluge, primetio je vaša impresivna dostignuća,
uključujući hapšenje vođa Zornjaka,
razbijanje strašne bande Košuljaša,
i rešavanje posebno jezivog ubistva mlade prostitutke na Jelisejskim poljima.
Vojna akademija Sjedinjenih država Vest Point
Vaši talenti uključuju razbijanje šifre, kontrolu nereda,
i civilizovano ispitivanje.
Sin ste ministranta iz Gločestera
i došli ste u Njujork dok ste još bili tinejdžer.
I vi ste udovac, gdine Landor. Sada već 3 godine.
Da pošaljem po kafu? - Pivo će biti dobro.
Vi, uh...
Držite ove beleške u golubarniku tamo negde, zar ne?
Šta još kažu?
Kažu li da nisam kročio kroz vrata crkve
već duže vreme?
Pominje li se da je moja ćerka pobegla pre nekog vremena?
Svesni smo nestanka vaše ćerke.
I nudimo naše saosećanje.
Uz svo dužno poštovanje, nadam se da vas nisam uvredio.
Ne, ne, ne, ne.
Ne, oprostite. Ja bih trebao da se izvinim.
I ja to radim. Molim vas nastavite.
Gdine Landor, dužni smo da nastavimo sa krajnjom diskrecijom.
Mi tražimo nekoga.
Privatnog građanina koji se dokazao u svom poslu i ima osećaj za meru
koji bi mogao da sprovede istragu u ime Akademije.
Huh.
Ona je veoma složene i delikatne prirode i tiče se jednog našeg kadeta.
Kadeta 2. godine iz Kentakija po imenu Fraj.
Liroj Fraj. - Nema smisla okolišati oko toga.
Fraj se obesio... sinoć.
Oh.
Pa, žao mi je što to čujem.
Užasan posao, ovo. Ali morate razumeti našu poziciju.
Mi smo posebno zaduženi da brinemo o ovim mladićima,
da od njih napravimo gospodu i vojnike i u tom cilju ih forsiramo.
Ali želimo da mislimo da znamo kada da... prestanemo da ih forsiramo.
Mladić se obesio...
uh, to je stvar za patologa. - Bojim se da to nije sve.
Telo kadeta Fraja je oskrnavljeno sinoć u bolničkom paviljonu.
Oskrnavljeno? Od koga?
Pa, da smo to znali, ne bismo imali potrebu da vas pozivamo.
Siguran sam da Akademija ima svoju grupu šaljivdžija.
Ovo nije bila šala, gdine Landor.
Srce Liroja Fraja bilo je izvađeno iz njegovih grudi.
Doktore Markiz, kako to čovek može da uradi?
Skalpel. Ili bilo koji dobar, oštar nož.
Ali doći do srca, to je težak deo.
Te posekotine na plućima i jetri su nastale
usled naginjanja oštrice da bi se spasilo srce.
A kako bi se sačuvalo srce?
Neka vrsta kontejnera.
Umotano u muslin, možda, ili u novine.
Vrlo verovatno okruženo ledom.
Kakav tip bi to mogao da uradi?
Snažan.
Onda nije žena?
Nijedna žena koju sam ikada imao zadovoljstvo da upoznam, ne.
Šta je sa njegovim medicinskim pedigreom?
Bi li morao da bude dobro obrazovan i dobro obučen kao i vi?
Ne nužno.
Trebalo bi mu puno svetla i znanje gde da seče,
ali za to ne bi morao da bude lekar ili hirurg.
Mogao bi biti... - Ludak!
I još uvek je na slobodi.
Na prsa!
Moraćete da mi oprostite, gdine Landor.
Zatekli ste nas u veoma delikatnoj poziciji.
Nalevo!
Postoje izvesni moćni senatori u Vašingtonu koji ne bi želeli
ništa drugo nego da vide da smo potpuno propali, da nas zatvore.
Molim vas da pomognete u očuvanju časti Vojne akademije Sjedinjenih Država.
I sačuvati je, pokušaću.
Bili ste, uh, sinoć na straži, gdine Hantun.
Da, ser.
Počeo sam u 21:30. U ponoć sam smenjen i vratio sam se u stražarnicu.
Gde je to?
Broj 4, ser. Pored Fort Klintona.
Ja... priznajem, nisam baš upoznat sa terenom,
ali mi se čini da deo na kome trenutno stojimo
nije na putu od Fort Klintona do Severne kasarne.
Ne, ser. - Oh. Šta vas je skrenulo sa kursa?
Pa, ser, na putu sam čuo nešto.
Mislio sam da je životinja.
Zvučalo je kao da umire ili je uhvaćena u zamku, pa sam došao da pomognem.
Strašno sam privržen životinjama.
Uh... Trčao sam ovuda dok nisam očešao kadeta Fraja, ser.
Kako je izgledao? - Ne dobro, ser.
Nije visio ravno.
Bilo je skoro kao da je sedeo u stolici.
Ne pratim vas.
Pa, noge su mu dodirivale tlo, ser.
Njegove noge su dodirivale tlo? - Da, ser.
U redu. Šta ste sledeće uradili?
Otrčao sam. Otrčao pravo nazad u Severnu kasarnu.
Hmm.
Uh, još jedno pitanje i više vas neću mučiti.
Jeste li videli još nekoga u blizini?
Ne, ser.
Gdine Hantun.
Vrat...
To je ono što sam prvo primetio.
Vidite?
Trag omče nije čist. Uže ga je stegnulo
i pomicalo se gore-dole po vratu dok ga nije ubilo.
Kao da...
Kao da se... borio.
Hmm?
Pogledajte, ako hoćete, njegove prste.
Žuljevi su još sveži. Grčevito je grabio uže,
pokušavajući da ga skine sa vrata.
Mogu li da pitam šta se ovde dešava?
Ovo je, uh, prilično nepropisno.
Pitao sam se biste li hteli da opipate potiljak gdina Fraja.
Jeste li pregledali gdina Fraja?
Naravno da sam ga pregledao, to mi je posao.
Hmm.
Zar nismo već prošli kroz ovo?
Uh... - Hmm.
Postoji neka vrsta kontuzije.
Parietalni region.
Otprilike 8 cm.
Mora da sam to propustio. - Mmm.
Neko je ubio gdina Fraja.
To želite da nam kažete, gdine Landor?
Rekao bih da ste na dobrom tragu, kapetane Hitčkok.
Pa, to je svakome moglo da promakne, doktore.
Gdine Landor.
Dakle, sad kad sarađujemo,
mislim da je važno da postavimo neka osnovna pravila.
Vi ćete se javljati meni svakodnevno, a ja pukovniku.
I ne smete nikome da kažete o tome, unutar ili van Akademije.
Je li to sve? - Jedan poslednji uslov.
Tokom ove istrage neće biti pića.
Znamo na kakvom ste glasu.
Oh.
Pardon.
Jeste li vi Augustus Landor? - Jesam.
Osim ako grešim, imate zadatak da
rešite misteriju oko Liroja Fraja.
Tako je. Šta mogu učiniti za vas?
Na meni i na čast ove institucije je da
objavim neke od zaključaka do kojih sam došao.
Zaključci?
Što se tiče pokojnog gdina Fraja.
To bi me jako zanimalo.
Čovek koga tražite
je pesnik.
Vojniče Kokran.
Kad je telo Liroja Fraja odnešeno u bolnicu,
jeste li bili zaduženi da ga čuvate?
Bio sam, ser.
Je li se nešto dogodilo dok ste bili na straži? - Ne do oko 02:30.
Tada sam smenjen sa dužnosti. - Ko vas je smenio?
Vojniče, ko vas je smenio? - Ne mogu vam reći, ser.
Samo to da je bio oficir.
Nije se identifikovao? - Ne, ser.
Ali ne bih to ni očekivao od oficira.
Hmm.
Šta vam je taj oficir rekao?
Rekao je: "Hvala, vojniče. To će biti sve. Smenjujem vas. "
Čudan zahtev, zar ne? - Da ser. Veoma.
Jeste li videli lice tog oficira? - Ne, ser.
Imao sam samo sveću. Bilo je strašno mračno.
Dobro, recite mi onda, kako ste znali da je oficir?
Čin na njegovom ramenu, ser. Ali moram priznati, bilo je veoma čudno.
Kako to? - Činovi.
Nedostajao mu je čin na levom ramenu.
Ah, tu je i sam čovek.
Beni poznaje čoveka kome treba piće kad ga vidi.
Sam pogled na to zagreva mi krv.
Beni! - Ser.
Nazdravimo... za pravila. - Jebi ih.
Patsi.
Patsi!
Šta te rastužuje?
Jeste li čuli za tog jadnog kadeta?
Kažu da su mu trebali sati da umre. - "Oni"?
On.
Zar ti nije rečeno da budeš na recitalu?
Uh... dobro veče. Recital?
Ne, neću im nedostajati.
Jedva da znaju da sam na Akademiji.
Osim toga, naučio sam više u ovakvim prostorijama nego u bilo kojoj učionici.
Ne sumnjam u to.
Sedite, molim vas. Molim vas, sedite. Uzmite... uzmite...
Stolicu? - Stolicu. Hvala vam. Uh...
Kadet 4. godine, Po. E. A. Po.
Edgar A. Po.
Vidim da ste prilično žedni. - Pomaže da se smanji depresija.
Hm...
Pa recite mi, kako ste saznali za Liroja Fraja?
Uh, pa, od Hantuna, naravno.
Razmetao se tom vešću kao gradski glasnik.
Možda bi i on uskoro mogao visiti.
Ne želite da implicirate da je neko obesio gdina Fraja?
Ne želim ništa da impliciram.
Zašto mislite da je čovek koji je isekao srce Liroja Fraja...
bio pesnik?
Pa...
Srce je simbol ili nije ništa.
Sad sklonite simbol i šta imate?
Samo šaku mišića od ne većeg estetskog interesa od bešike.
Sad, ukloniti čovekovo srce znači premestiti simbol.
A ko je bolje opremljen za takav rad
nego pesnik?
Užasno bukvalno nastrojen pesnik, čini se...
O, ne možete se pretvarati da ovaj čin divljaštva nije
odjeknuo književnom rezonancom iz samih pukotina vašeg uma.
Šarmantna pesma lorda Saklinga,
"Usliši me i vrati mi srce kad ne mogu imati tvoje"
Ili... ili čak Biblija,
„Čisto srce stvori u meni, Bože.
„Srce skrušeno i ponizno nećeš prezreti.
Onda bismo mogli isto tako lako tražiti religioznog manijaka.
Ne, vidite, propustio sam da vam kažem da sam i
sam pesnik, pa sam sklon da razmišljam kao jedan.
Poezija me baš i ne zanima.
Zašto bi? Vi ste Amerikanac.
A vi?
Umetnik. Što znači, bez domovine.
Oh... - Šta, gdine Landor?
Bili ste od velike pomoći.
Proverite još jednom kadeta po imenu Laugbro.
Ranijih dana, cimer Liroja Fraja, dok nije došlo do sukoba.
Čija priroda ostaje neizvesna.
Gdine Laugbro.
Recite gdinu Landoru kako ste upoznali gdina Fraja.
Da, ser. Bili smo cimeri.
Hmm.
Jeste li se ikada posvađali?
Ne bih to nazvao svađanjem. Samo...
stvar divergentnih puteva, ser.
Šta vas je nateralo da se raziđete? - Pa...
Ništa konkretno...
prosto stvar izbora.
Ako znate bilo šta u vezi sa gdinom Frajom,
dužni ste da to odmah otkrijete.
Pa, ovako je, ser.
Rekao bih da je upao
u gadno društvo.
Bar ih je on tako nazivao.
A sada, recite mi, "gadno društvo",
je li mislio na druge kadete?
Nikada to nije rekao, ali ja sam tako pretpostavio.
A zašto niste to ranije prrijavili?
Nisam baš video da to ima ikakvog značaja,
dogodilo se tako davno, ser.
Voljno.
Gdine Stodard.
Vi ste poslednji videli gdina Fraja živog.
Da, ser.
Govori glasnije. - Samo sam malo bolestan, ser.
Video sam Liroja kasno te noći.
Prošao sam pored njega na ulazu u kasarnu.
Razgovarali ste sa njim?
Zaustavio me je i pitao je li neki oficir u blizini.
Kako je gdin Fraj izgledao?
Bilo je vrlo mračno. Ja... ne bih verovao svom sećanju.
Je li nešto nosio sa sobom? Uže, možda?
Ništa štto sam mogao da vidim. - Hmm.
Nešto je bilo. Uh...
Dok je Fraj odlazio, pitao sam ga gde ide tako kasno.
I?
Rekao je: "Neophodan posao."
Znate li šta je to značilo?
Ne znam.
Voljno.
Izvinite, kapetane. - Da.
Hriste svemogući.
"Krava i ovca su ubijene i osakaćene u Kold Springu. "
"Njihove grudi su najokrutnije otvorene, a srca uklonjena. "
Je li ijedno od Božjih stvorenja sigurrno od ovog čoveka?
Ne znamo je li to isti čovek.
Šta?
Slučajnost, zar ne?
Važi od 06:00 sutra ujutro,
svi muškarci će pohađati samo časove, obroke, molitve.
Ništa više!
Ako neko od vaših drugova iz razreda pita, samo
smo razgovarali o vašem poznanstvu sa Lirojem Frajem.
Nije bilo poznanstva. Nikad ga nisam poznavao.
Šta? - Nikada ga nisam poznavao.
Onda sam vas pogrešno razumeo. - Huh. Niste prvi.
Dakle, ako ovo nije diskusija, šta je to?
Ponuda za posao.
Nema plate.
Nijedan od vaših drugova iz razreda
ne sme zna šta radite dok ne završite sa tim.
Ako saznaju, verovatno će prokleti vaše ime.
Oh! Neodoljiva ponuda.
Ne, um, molim vas, recite mi više.
Odlično. Treba da dešifrujete ovo... deo je duže poruke.
Moraćete da radite tajno i što preciznije možete.
Zadovoljstvo mi je da prijavim da sam uspešno dekodirao vašu poruku.
Hmm. Rukom pisano, lične je prirode.
Fraj ga je imao sa sobom u vreme njegove smrti.
Iz toga možemo pretpostaviti da je bilo dovoljno
da ga izvuče iz njegove kasarne te noći.
Pošto mu je ostatak poruke istrgnut iz ruke, možemo pretpostaviti
da je poruka, na neki način, identifikovala njenog pošiljaoca.
Sad, primitivna upotreba crnih velikih slova takođe
ukazuje na to da je pošiljaoc želeo da prikrije svoj identitet.
Neka vrsta poziva, ili bismo to preciznije nazvali zamkom.
Zamka?
Hmm.
Sad, imajući to na umu... Oh, mogu li? - Mmm-hmm.
Hajde da se skoncentrišemo na 3. liniju
za koju znamo da je, zapravo, završena.
"Biti. " Ali biti šta?
Nešto što počinje sa "L."
"Mali"? "Srećni"?
Ne. Ni jedno ni drugo nije prikladno za pozivnicu.
"Biti izgubljen"? Ne. Ne. Previše nezgrapna konstrukcija.
Ako je u stvari prisustvo Liroja Fraja bilo željeno u određeno
vreme i na određenom mestu, postoji samo jedna reč,"kasno".
"Kasniti. "
I dok skeniramo 3. red, 1. reč postaje
gotovo uvredljivo jednostavna za zaključak, "nemoj".
Dakle, "Nemojte kasniti. "
Sad, pogledajte pažljivo, gdine Landor.
Ne moramo daleko putovati da bismo našli odgovarajućeg kandidata.
Ako Fraj ide na unapred određenu lokaciju,
on je, iz perspektive pisca, dolazio.
Dakle, "Dođite, gdine Fraj. "
Sad, sa tim na mestu, vrhunac je jednostavnosti zaključiti
sledeću reč. Može li biti drugačije nego "uskoro"?
Ubacujemo reč, et voila!
"Nemojte kasniti. Dođite uskoro. "
I eto ga, rešenje za našu sitnu enigmu
koje sa poštovanjem podnosim. - Mmm-hmm.
Prvoklasan rad. Zahvaljujem vam.
Samo jedna stvar. - Da?
Jeste li imali sreće sa prva 2 reda?
Pa, bio sam prinuđen da ih proglasim gubitkom.
Jeste li dobri sa pravopisom?
Oh, besprekoran. Tako je prosudio ništa manje no autoritet
velečasnog Džona Bransbija iz Stouk Njuingtona.
Tako da pretpostavljam da nikada niste uradili ono što mnogi od nas rade.
Pogrešno napišite reči sličnog zvuka.
Na primer, „oni su, „njihovi“ i „tamo“..
Uobičajeni solecizam.
Zaista pozivnica. "Nađimo se tamo. "
Naravno, još uvek ne znamo gde da se nađemo, zar ne?
Nešto sa "L-A" iza.
Uvala!
I da dodam, uvala pored pristaništa. - Odličan izbor.
Dakle, "Biću u uvali pored pristaništa. "
"Nađimo se tamo", recimo, u 23:00 ili tako nešto.
Dakle, "Nemojte da kasnite. Dođite da me vidite." Možda je bliže cilju.
Da. - Ah...
Sugeriše li vam ovo nešto?
Zašto bi se u uvali nalazio sa kolegom kadetom
kad se mogao naći sa njim bilo gde? - Hmm.
Jer nije kadet, već žena.
Hmm.
Znali ste rešenje svo vreme, gdine Landor.
Imao sam ideju.
Pa, ako je ovo zaista žena koju tražimo,
verujem da sam ja zaslužan za to što sam je video.
Jutro nakon smrti Liroja Fraja, pre nego što sam saznao šta se dogodilo,
probudio sam se i počeo da govorim uvodne stihove pesme,
stihove koji govore o misterioznoj ženi u dubokoj muci.
A zatim, odmah pored kantine, pojavilo se najlepše stvorenje
koje sam u životu imao zadovoljstvo da vidim.
Ko je ona?
Nemam ni najmanjeg pojma.
Ali zašto verujete da su ova pesma ili mlada žena povezani sa gdinom Frajem?
Atmosfera prikrivenog nasilja.
Neizreciva patnja.
Nepoznata žena.
Mogli ste se probuditi svakog jutra i napisati to.
Ali ja to nisam napisao. Bilo je diktirano.
Diktirano? - Mmm-hmm.
Od koga?
Moje majke.
Ona je mrtva.
Mrtva je skoro, uh, 20 godina.
Pričajte mi o ovom Pou.
Oh, Po, on...
Divan mladić.
Fini maniri. Um... Puno priča.
Definitivno. I definitivno je nešto neobično u vezi sa njim.
Zato što mnogo priča?
Ne, jer je ispunjen besmislenim fantazijama.
Priča mi o pesmi, tvrdi da ima
neke veze sa smrću Liroja Fraja.
Tvrdi da mu je to u snu izdiktirala mrtva majka.
Vi od svih ljudi znate da su ljudi koje smo izgubili...
uvek sa nama.
Čovek će učiniti sve da prevari smrt, zar ne?
Neka vrsta kontejnera.
Umotano u muslin, možda, ili u novine.
Vrlo verovatno okruženo ledom.
VIDIMO SE U FRIŽIDERU. NAORUŽAJTE SE HRABROŠĆU.
Dobro. Moja poruka je stigla do vas.
Jesu li vas pratili? - Pratili?
Kako neprofesionalno. Sigurno ne.
Šta je ovo? - Mesto zločina.
2.... zločina.
Gde je Frajevo srce doneto.
Pomenuli ste da vas je uzimanje Frajevog srca privuklo Bibliji.
Moram da priznam. Već sam se kretao u tom pravcu.
Ne u Bibliju.
Već prema religiji.
Ovo... čini se da ovo predstavlja neku vrstu ceremonije.
Krv i sveće su namerno ovako postavljeni.
Krug. - Mmm. I trougao.
A Frajevo srce je vrlo verovatno smešteno unutra.
Imam starog prijatelja koji bi mogao biti od koristi.
Profesor Žan Pepe je stručnjak za simbole...
Pepe! - ... ritualee...
... okultno. - Profesore!
Pepe bi mogao biti
najčudniji čovek kojeg... - Uđite. Ovde sam pozadi.
Izvinite što smetam. - ... sam imao zadovoljstvo da upoznam.
Ja, uh, donosim nešto vrlo zanimljivo što bih želeo da pogledate.
Uh...
ovo može biti samo magični krug.
Sećam se da sam to video u "Autentičnom crvenom zmaju".
I ako se dobro sećam, mađioničar bi stajao tamo
u trouglu.
Sam?
Pa, možda je imao grupu asistenata.
I sveće i baklje sa obe strane, svetlost
svuda, festival svetlosti, u stvari.
Sad, Gas, ako odeš do 3. police...
2. od vrha.
Ta knjiga na vrhu.
Da. Da.
Pjer de Lankre, nesumnjivi lovac na veštice.
Čitate li francuski, gdiine Po? - Pa, da.
Molim vas da čitate u tišini. Nalazi se na središnjoj stranici.
De Lankre je pogubio 600 baskijskih veštica i
ostavio za sobom izuzetnu knjigu koju sada čitate.
Ali knjiga koju želim da vam dam, "Razgovori o Đavolu" od Henrija Le Klerka,
koji je pogubio 700 veštica pre nego
što je umro, smatra se da je uništena.
Sad, priča se da je iza sebe ostavio
još 2 ili 3 primerka knjiga identičnih uništenoj.
Pronalaženje jedne je postalo fiksna ideja mnogih okultnih kolekcionara.
Zašto? - Zašto? Oh...
Le Klerk je ostavio uputstva za obezbeđivanje...
besmrtnosti.
Oh, moj Gospode.
„Opšte je poznato među bratstvom zlih anđela
da je sadržaj veštičijih šabata
ograničen na sledeće stvari. "
„Nečiste životinje koje hrišćanski narodi nikada ne jedu,
srca nekrštene dece,
i srca obešenih. "
Želim da se diskretno infiltrirate među kadete,
i vidite možete li da saznate ko od njih može imati vezu sa okultizmom.
Objasnite.
Pa, hm, predložili su mi nešto
prilično mračno,čak bih rekaao, nehrišćansko.
Nehrišćansko? - Da.
Bio sam podstaknut da preispitam same osnove svoje vere.
I da se bavim misterioznim i tajanstvenim obredima drevnog porekla.
Tajanstvenim obredima? - Misli na crnu magiju. Ko je to bio?
Zahtevam da znam.
Čast mi ne dopušta daa otkrijem njegovo ime.
Ko je to bio?
Ne možeš to izvući od mene, ni ako mi
sam Bog zapreti da će me pokositi munjom.
Ako želite da se pridružite našim molitvama... - Ne, dao sam reč.
Jedan od nas traži da dovedete u pitanje svoju veru... - To mora ostati privatno.
Je li to bio Markiz?
Hamiltone, pazi se.
Da, imam ime, ali treba mi lice da ga pratim.
Vrtoglavica, hmm? - Mmm.
Pa, stvari se vrte okolo.
Vaš puls je prilično brz.
Dobro, gdine Po, ostanite
kod kuće danas i čuvajte se.
Predajte ovo poručniku Loku i njegovom kadetskom komandantu,
Artemusu, mom sinu.
On će se pobrinuti da budete oslobođeni svojih dužnosti.
Želite da budete oslobođeni sa časa jer osećate
vrtoglavicu?
I još goru bolest koja nije navedena.
Teški napad dosade.
Teški napad?
Najizraženijeg karaktera.
Pripazite se, Po.
Možete sami pitati doktora.
Istina je, poručniče.
Moj otac mi je rekao da nikada nije video nešto slično tome.
Vrlo dobro.
Ali vas optužujem za nepristojnu drskost.
3 ukora.
Odmah se vratite u svoje odaje.
I najbolje bi bilo da budete tamo kada oficiri dođu u inspekciju.
Po, zar ne? - Da.
Artemus Markuis.
Moram reći da je vaša drskost za divljenje.
Večeras, 23:00. Severna kasarna 18.
Izvinjavam se zbog mog kašnjenja. Nadam se da te niste predugo čekali.
Ovo je divno.
Knjige!
Nikad me više niste zanimali.
Gde da počnem? Oh...
Žalosni Fenimor Kuper. Pretpostavljam da ga svaka biblioteka mora imati.
Oh, kakva kolekcija.
Istorija Egipta, i još puno toga.
Otkriveni ste.
Oh?
Rekli ste mi da ne čitate poeziju.
I ne čitam je.
Bajron!
Lični favorit, gdine Landor... - Molim vas.
...i mogu li reći, užasno dobro proučena.
To je od moje ćerke.
I vaša ćerka više nije ovde?
Ne. Ne, pobegla je sa nekim.
Neko koga ste poznavali?
Površno.
I ona se nikada neće vratiti?
Malo verovatno.
Onda smo oboje sami na ovom svetu.
Ali vi imate svoju majku.
Ona još uvek razgovara sa vama.
U svakom slučaju. - Da.
Da, s vremena na vreme.
I dodao bih, šta god je dobro u meni, lično, u duhu, dolazi od nje.
Vaša ćerka. Kako se zove? Ako mogu da pitam.
Matilda.
Mati.
Ne morate ništa više da kažete, gdine Landor.
Pa kažete da ste našli nešto. - Pa ne. Bolje od toga.
Nekoga ko se zove Markiz.
Doktor.
Ne. Njegov sin Artemus.
I dao sam sebi zadatak da uđem u njegovu neprobojnu grupu vršnjaka.
Evo još jednog dobrog Božjeg stvorenja.
Ljubaznošću božanstvene Patsi.
Hoćete li nas prijaviti da smo prekšili policijski čas, Po?
Vređaju li vas naši mali prestupi?
Ne samo da nisam uvređen, gdine Balindžer, već, mmm...
sam za još jednu turu.
Popij to.
Sve, ženo.
Balindžer, ti si stvarno pravi siledžija večeras.
Mmm.
Još jednu, molio bih.
Oh, hvala.
Mmm.
Mogu ovo da radim celu noć. - Uh-uh.
Polako, Balindžer.
Uložio sam velike muke da obezbedim tu flašu.
Po.
Čujem da ste objavljivani pesnik.
Rečeno mi je da imam skromni dar.
E, onda zahtevam javno čitanje.
Udovoljite nam. - Oh.
Upoznah jednom razvratnicu golu na Bermudama
koja mišljaše da sam glup
Bio sam lukav
Ne beše joj milo što salećem je golu
Zgrabih je, povalih I obljubih na stolu
Bravo, Po.
Bravo.
Karta koja gubi je… sedmica.
Karta koja dobija... je žandar.
Oh!
Vidi, vidi, vidi. Ovo je tvoj srećan dan, Po.
Hvala.
Je li istina, Po, da vas je detektiv Landor ispitivao o Fraju?
Pogrešno je stekao utisak da sam bio intiman sa Frajom.
Jeste li bili?
Nisam bio.
Jedina stvar koju je Fraj mogao da uradi da privuče pažnju
bila je da se obesi.
Mislim da se obesio u očajanju jer ga je neka dama odbacila.
A koja bi to dama mogla biti, Stodard?
Šta je sa tvojom sestrom, Artemuse?
Zar nije opčinila Fraja?
Oh, hajde, Rendi.
Bio si bliži Fraju nego bilo ko u ovoj sobi.
Ne verujem da sam mu bio tako blizak...
kao ti.
U redu. Gde smo stali?
Stoj!
Policijski čas ne važi za vas, gdine Po?
Objasnite.
Sveće su trebale da budu ugašene pre 3 sata.
Žao mi je, ser.
Vaša izvinjenja su mi uvek zvučala šuplje.
Liroj Fraj je upoznao svog tvorca kad je i on izašao posle policijskog časa.
Odmah se vratite u kasarnu.
Imate sreće što ne kopate sebi grob.
Hvala, ser. - Brže to malo.
Mati?
"Seti me se zbog dobrote svoje, Gospode. "
„Jer u smrti nema spomena na tebe,
u grobu svome ko će ti zahvaliti?"
„U milosti Tvojoj,
seti me se radi dobrote svoje, Gospode. "
„Oko mi je propalo od tuge.
Vi ste gdin Landor... zar ne?
Jesam.
Ja sam Lirojeva majka.
Volela bih da imate ovo.
Lirojev dnevnik.
Pokriva najmanje 3 godine unazad.
Ne sećam se... Žao mi je.
Užasan gubitak.
Ne sećam se da je pronađen nijedan dnevnik sa njegovim ličnim stvarima.
Gdin Balindžer mi ga je poslao.
Gdin Balindžer? - Da.
Čim je čuo šta se dogodilo, otišao je pravo
u Lirojevu odaju da vidi šta se može učiniti.
Dragi momak mi ga je poslao poštom.
Vidim.
I baš sada... čim me je video,
rekao je: "Mislio sam da bi trebalo da imaš Lirojev dnevnik sa sobom u Kentakiju. "
"A ako želite da ga zapalite, samo napred. "
Vrlo obzirno od njega.
Ali ne mogu da shvatim to.
Svi ti brojevi i slova...
Ali... s obzirom da se vojska uzda u vas,
čini se da je ispravno da ga imate.
Vraćaću se da te vidim stalno.
Da brinem za njene potrebe... - Razumem.
...jer smo svi zajedno u ovome.
Doktore!
Ah, gdine Landor. Kakvo prijatno iznenađenje.
Uh, molim vas, dozvolite mi da vas upoznam sa svojom ženom, Đulijom.
Toliko sam čula o vama.
Zadovoljstvo mi je.
Zar niste vi džentlmen koji se raspituje o smrti gdina Fraja?
Jesam.
Pa, baš smo raspravljali o tome.
Zaista, moj muž me obaveštava da, uprkos njegovim herojskim
naporima, telo gdina Fraja nije moglo biti javno izložiti.
Hmm.
Njegovi jadni roditelji.
Oh. Zaista.
Pa, cela ova stvar nas je potresla.
Budite sigurni, neću se smiriti dok ga ne uhapsimo.
Lepo je upoznati vas.
Draga moja.
Koliko sam čula, vi ste udovac, gdine Landor.
Tako je.
Moje najiskrenije saučešće.
Je li to bilo nedavno? Njen odlazak u Raj?
Pre 2. godine.
Samo nekoliko meseci nakon što smo se preselili u Hajlends.
Iznenadna bolest, zar ne?
Nažalost...
nedovoljno iznenadna.
Pa, Njihove žrtve ne prolaze mi nezapaženo.
Saučešće. - Hvala vam.
Hmm.
Bravo.
Edgare, zar vam nisam rekao da je moja sestra vunderkind?
Divno, draga. Izmamila si mi suze.
Da.
Divan nastup, gđice Markiz.
Zaista. - Da.
Vaša besmrtnost je zagarantovana.
Ne mogu da se setim nijedne žene koja želi da bude besmrtna, Rendi.
Odmah se setim ser Tomasa Greja,
"Puno mnogo cvetova je rođeno da neviđeni rumene"
"I gube svoju slatkoću na pustinjskom vazduhu"
Ta mi je omiljena, gdine Po.
A šta misliš o mom malom štićeniku?
Mislim da je gdin Po daleko od toga da bude nečiji štićenik.
On sigurno ne sme da bude iskvaren od strane nekog poput tebe.
U redu, Lea. Sad je dosta.
Moraš se odmoriti pre večere.
Izvinite me, gospodo. - Hvala ti, Lea.
Rendi, stolice.
Stodard, hajde, čoveče. Šahovska tabla.
U redu. Sad mi je dosadno.
Ne zanima me! Ona je bolesna.
U svom stanju, ona uopšte ne bi trebalo da zabavlja.
Gđice Markiz.
Oh, um... izvinite.
Ništa mi ne bi učinilo veće zadovoljstvo od sastanka sa vama u subotu.
Sigurna sam da je to tačno, gdine Po, ali... bojim se da sam zauzeta u subotu.
Ah, vidim.
Vaš kaput i vaš šešir, gdine.
Hvala ti, Eugenia. Ne morate imati.
Mogao sam i sam da donesem kaput.
Laku noć. - Laku noć.
Govorite francuski, gdine Po.
Sa akcentom koji je prilično šarmantan.
Dakle, predlažete ovu subotu?
Ili nedelja, ako je tako bolje.
Ili u ponedeljak, čak.
A gde predlažete ovaj sastanak?
Da pogodim. Gis Point? Flirtejšn Vok?
Oh, ne, ne, ne.
Ni jedno od toga, bojim se, ne.
Imao sam na umu groblje.
Groblje? - Mmm.
Kako zanimljivo.
Da, svakako i ja to mislim.
Pa, želim vam ugodno veče.
Sada je sve tako golo.
Ali da bi uživali u gorju u punom obimu njihove slave,
moraju se videti odmah posle opadanja lišća.
Zašto je tako?
Vegetacija nije lepša,
štaviše, ometa Božji prvobitni plan.
Romantičar.
Vi uživate da pričate o Bogu i smrti, zar ne?
Smatram da je smrt najuzvišenija tema poezije.
Hoćemo li?
Divno mesto. - Da, to mi je omiljeno.
Dobro vam leže, morbidne misli.
Pristaju vam bolje od uniforme.
Po tome vam je ravan samo Artemus.
Nikada ga nisam video da boravi u carstvima melanholije.
On pristaje da poseti naš svet u dugim intervalima.
Znate li da verujem da je moguće igrati na razbijenom staklu
na neko vreme.
Ne zauvek.
Da, vidim da vas dvoje imate mnogo toga zajedničkog.
Nadam se da vam nije hladno.
Hladna se klima očito ustalila. - Nemojmo, molim vas.
Nemojte misliti da sam došla ovde da pričam o vremenu. Kako prozaično.
Žao mi je. Moja jedina briga je bila vaše dobro.
Onda nastavite, svakako.
Izjavite svoju beskrajnu ljubav,
da bismo se oboje vratili kući i da ne budemo oštećeni.
Samo sam rekao... - Žao mi je.
Izvinite, užasna sam, i nemam pojma zašto.
Hladno vam je
Gđice Markiz, želite li da pozajmite moj ogrtač?
Sasvim je u redu. - Zaista nije, hm...
Ja...
Šta? - Gđice Markiz.
Lea! Lea!
Lea! Lea? Šta se dešava?
Lea!
Lea.
Bože, Lea.
Jeste li dobro?
Lea? - Dobro sam.
Jeste li sigurni da ste dobro? Bio sam prilično prestravljen.
Dešava se. Nema razloga za brigu.
Vaš, hm...
vaš duh me toliko ohrabruje da mogu slobodno da priznam...
moja majka ima neku vrstu prisustva u mom životu.
U snu i na javi.
Da. Da.
Ponekad verujem da nas mrtvi opsedaju jer ih premalo volimo.
Zaboravljamo ih, vidite. Ne želimo, ali tako bude.
Verujem da se osećaju najokrutnije napušteno, i zato vape za nama.
Možda je najbolje da o tome ne razmišljamo previše.
Želim da znate koliko sam zahvalna...
da otvorim oči i nađem vas tamo.
Da pogledam duboko u vas
i pronađem nešto što nikada ne bih očekivala.
Ni za 1.000 godina.
Hvala vam.
Prestanite! Prestanite!
Kopilad bi trebala da znaju svoje jebeno mesto.
Prestani! - Kloni se Lee.
Prestani!
Prestani, Balindžer!
Ili ideš pred vojni sud!
Ružni jebač.
Jesi li dobro?
Očigledno taj divljak zna da sam Lei draži nego on.
A ako želi da me uplaši... - Uplaši?
Izgledalo je da će te ubiti. - Ubiti me? Oh!
O, ne. Pre nego što ga pustim da stane između mene i želje mog srca,
ja ću ubiti njega.
Uvek je bilo ovako. Ljudi me potcenjuju.
Prijatelji, drugovi iz razreda, moj sopstveni dobrotvor.
Hvala, Patsi. - Svi.
Svi...
osim moje mile majke.
I hvala vam na pomoći ranije.
Ne liči na mene da budem iznenađen.
Ali i vi iznenađujet. Zar ne, Landore?
Nemam želju da vređam, ali vi ste mnogo
sofisticiraniji nego što se predstavljate.
Nego, recite mi, je li tačno da ste jednom
izvukli priznanje samo prodornim pogledom?
Sa dovoljno strpljenja,
osumnjičeni će često sam sebe ispitivati.
Pa, vi ste najugodnije društvo, Landore.
Napisaću pesmu jednog dana.
Nešto po ćemu će se vaše ime pamtiti vekovima.
Čak i nakon ovog napada, ne sumnjate na Randi Balindžera?
Pa šta vam onda preostaje?
Vaša istraga.
Zanima me Artemus Markuis.
Pretpostavljam da ga poznajete?
Pa, ko ga ne poznaje?
Veličanstveno izgleda.
Skoro da bi morao da umre mlad, zar ne?
Ali ne bih rekla da je nasilan.
Uvek je, um, veoma smiren.
Možda on nije naš čovek.
Ima nečega oko njega... celoj njegovoj porodici.
Ponašaju se kao ljudi koji su za nešto krivi.
Nisu li sve porodice krive za nešto?
Kapetane. - Reč je o gdinu Balindžeru.
Bojim se da je nestao.
Pored tih stena.
I ovde na ovoj strani.
Uz brdo.
Kadeti, desna strana. Iza tog drveća.
Ništa ovde.
Kapetane! Ovde gore!
O Bože.
Disekcija gdina Balindžera nije tako čista kao Frajeva.
Sugeriše da su to izvele različite ruke.
Što se tiče kastracije...
pa...
Kastracija?
Bože, Landor.
Nismo ništa bliže otkrivanju ko je odgovoran za ovo,
nego što smo bili pre mesec dana!
Bliže smo.
Samo je pitanje vremena. - Recite mi!
Jeste li pronašli još dokaza o satanističkim postupcima?
Šta je sa takozvanim oficirom koji je ubedio redova Kokrena
da napusti telo Liroja Fraja?
Ili Frajov dnevnik?
Jeste li pronašli jedan trag koji bi mogao biti od koristi?
Manijak slobodno luta po ovim brdima, vadeći utrobe mojim ljudima.
Ljudimi koji jedva da izvršavaju svoje dužnosti, jedva napuštaju svoje kasarne ili spavaju.
A ako mogu da spavaju, rade to sa njihovim mušketama!
Počinjem da verujem da više ne mislite da sam kompetentan
da sprovodim ovu istragu.
Hvala doktore.
Ne dovodimo u pitanje vašu kompetenciju, već vašu posvećenost.
Postoji li mogućnost da je ovo delo gdina Poa?
Po?
Baš juče je zabavljao svoje drugove za stolom herojskim
prikazom svoje epske tuče sa gdinom Balindžerom,
izjavljujući da je u potpunosti spreman
da ga ubije ako im se ikada ponovo putevi ukrste.
Videli ste Poa.
Možete li mi iskreno reći da je savladao Balindžera?
Ne, ne bi bilo potrebe. Vatreno oružje bi bilo dovoljno.
Bez obzira na njegov odnos sa Balindžerom,
nema naznaka veze između Poa i Liroja Fraja.
Nisu se ni poznavali. - Oh, ali jesu.
Prošlog leta su imali svoju čarku.
Pretpostavljam da vam on nikada nije dobrovoljno dao tu informaciju, zar ne?
Onda ga uhapsite.
Uhapsite ga ako ste tako ubeđeni.
Sve što imamo je motiv.
Tražimo od vas da pružite dokaze!
Gdine Landor, gajite li skriveno neprijateljstvo prema ovoj Akademiji?
Je li to?
Rizikujem svoj život u ime vaše dragocene institucije.
Ali da.
Verujem da Akademija mladom čoveku oduzima volju.
Ograđuje ga propisima i pravilima.
Lišava ga razuma. Čini ga manje humanim.
Implicirate li da je Akademija kriva za smrt tih mladića?
Neko povezan sa Akademijom, da. Dakle, i Akademija sama po sebi.
Pa, to je apsurdno.
Po vašem standardu,
za svaki zločin koji počini hrišćanin biće mrlja na Hristu.
Kao što i jeste.
Kad sam vas 1. put zamolio da prihvatite ovaj posao,
rekli ste mi da nikada niste imali posla sa Lirojem Frajem, pa, uh...
počnimo odatle. Pa?
Pa, to nije sasvim tačno... - Pa... pa... pa...
zašto kod vas ništa nije jednostavno, Po?
Gde su činjenice? Gde su jednostavne činjenice?
Da! Ili ne!
Istina!
Jeste li poznavali Liroja Fraja? - Da.
Jeste li razgovarali sa Lirojem Frajem?
Da. Da.
Jeste li ubili Liroja Fraja?
Jeste li ubili Randolfa Balindžera?
Ne.
Jeste li imali ikakve veze sa skrnavljenjem njihovih tela?
Ne, ne, ne. Neka me munja pogodi ako... - Ali ne poričete
da ste pretili obojici mladića?
Pa, što se tiče Balindžera, to je bilo...
Nikad to nisam mislio.
A Fraj? - Nikada mu nisam zapretio. Ja samo...
Ovde postoji veoma uznemirujući obrazac, Po.
Ljudi koji vas prekrste završavaju na pogrešnom kraju
omče sa prilično važnim organima isečenim iz njihovih grudi.
Gdine Landor...
ako bih ubio svakog kadeta koji me je
zlostavljao tokom mog kratkog boravka ovde,
bojim se da bi se korpus kadeta
smanjio na manje od desetine.
Sad, ako baš morate da znate, bio sam figura za sprdnju
od mog 1. dana ovde.
Moj maniri, moje godine, moja ličnost...
moja estetika.
Da imam... 1.000 života,
ne znam bih li mogao da nabrojm sve rane
Da, kriv sam za mnogo, mnogo stvari, ali nikada za to.
Nikada ubistvo.
Verujete li mi?
Verujem da bi trebali bolje da vodite računa o tome šta govorite i radite.
Za sada, verovatno mogu da zadržim Hičkoka.
Ali ako me ikada ponovo slažete, mogu da vas bace u
gvožđe i ja neću ni prstom mrdnuti da vam pomognem.
Razumete... li... me?
Sad me izvinite, očekuju me na večeri.
Hvala vam što ste nam se pridružili u žalovanju zbog Randolfove prerane smrti.
Dragi mladić je bio porodica.
Zar ne smatrate da je moj sin izuzetno zgodan, gdine Landor?
Hm...
ja bih procenio da su oba vaša deteta bila blagoslovena u tom pogledu.
Da, mi smo nasledno blagosloveni.
Ali moram reći, smatram da ste retkost.
Osoba izuzetne inteligencije.
Kvaliteta koji ovde apsurdno nedostaje.
I sa tom inteligencijom, gdine Landor,
nadam se da ćete mi pomoći oko moje sopstvene
slagalice kad završite sa svojim službenom istragom.
Oh, zagonetka? - Najčudnija afera.
Na recitalu u ponedeljak,
izgleda da je neko preturao po mojim stvarima.
Oh. - Pa, eh...
Svuda ima užasnih ljudi. - Stvarno, oče?
Sklon sam teoriji da je tip bio jednostavno
bezobrazan, a da, naravno, nemam pojma ko je.
Ipak, moraš biti oprezan, Artemuse.
Zaista moraš. - Oh, majko.
Verovatno je to bio samo neki dosadni starac koji
nema ništa bolje da radi i nema šta da kaže o svom životu.
Najobičniji seoski kolibaš.
Ne mislite li, gdine Landor?
Oh.
Vi imate kolibu, zar ne? - Artemuse.
Možda čak imate neke vrlo bliske rođake koji se uklapaju u obrazac.
Možda dragi prijatelj koji voli da se opija u krčmi.
Prestani! Molim te! Mrzim to!
Mrzim kad se ovako ponašaš.
Ne pratim tvoje kretanje, majko. - Oh, ne, sigurna sam u to.
Mogla bih odlutati na drugu stranu Hadsona i nikog ne bi bilo briga.
Niko ne bi pošao za mnom!
Bi li, Danijele? - Sine, molim te.
Moraćete da oprostite mojoj ženi.
Smrt gdina Balindžera
bacila je zavesu na naš srećni mali klan.
Pitam se biste li želeli da mi se pridružite u mojoj radnoj sobi, gdine Landor?
Bio bih oduševljen.
Moje izvinjenje, policajče.
Život na iglama uzeo je danak kod svih nas.
Nema potrebe da se izvinjavate. - Da.
I ovo doba godine, sva ova zatvorenost...
Mmm. Sve je to vrlo razumljivo.
Nisam mogao da ne primetim, doktore.
je li vašoj ćerki loše?
Dobro opažate.
Da.
Da, ona je...
Nije joj bilo lako.
Još od kad je bila dete, zaista.
Užasna bolest koja je obuzme kad niko ne gleda,
zaustavlja joj mozak i trese je kao tikvu.
Divno dete.
Stvoreno za brak, status, decu.
I u isto vreme, bolesno.
To je užasno.
Gospodo, Lea je u dobroj formi ako biste nam se pridružili.
Hvala ti sine.
Hoćemo li?
Ako nemate ništa protiv, izaći ću na svež vazduh.
Naravno.
Oče, igraj se samnom.
Da pokušam ponovo sa šuster matom
ili nečim zahtevnijim ovog puta?
Prosto izvanredno. - Teško.
Prolazno, možda.
Ne shvatate kakav efekat vaše sviranje ima na mene.
Na sve nas, zaista, ja...
Da? - Pa, ja...
Ne znam kako drugačije da se izrazim, ali, hm... shvatio sam
da bih učinio sve za vas.
Oh, Edgare.
Mogu li vam pomoći da pronađete nešto, gdine Landor?
Oporavili ste se. I to tako brzo.
Pa, oprostite mi.
Plašila sam se da ću dobiti jednu od onih užasnih migrena,
ali čini se da je trenutak odmora bio sve što mi je trebalo.
I osećam se potpuno izlečenom. Mmm.
Hajde da sklonimo tu strašnu, staru stvar, hoćemo li?
Sasvim sam siguran da vam neće odgovarati.
Dobar doktor i ja smo bili u potrazi za njom.
A ja sam je našao.
Pogledaj šta je policajac našao u našem ormaru, dragi.
Sećaš se kako ga je Artemus nosio kao mladić po kući?
Sećaš li se ljubavi?
Sećam se, majko. - To je kaput mog brata.
Vašeg brata?
To je jedino po čemu ga moramo pamtiti.
Zašto ga imate?
Možda Artemus može da odgovori na to.
Svi su u salonu.
Itan.
Otkud ti ovde?
Nestao je još jedan kadet.
I formirao sam grupu za pretragu koja je spremna da krene u roku od sat vremena.
Nijedan kamen neće ostati neprevrnut.
Neka nam Bog pomogne. Ježim se od pomisli...
Gospodo!
Upravo sam bio u odajama gdina Stodarda.
Njegov orman je bio prazan. Nigde nije bilo civilne odeće.
Verujem da je pobegao.
Pobegao?
Frajev dnevnik pokazuje da su i Stodard i
Balindžer bili dobri prijatelji sa Lirojem Frajem.
U strahu da bi on mogao biti sledeći, mislim da je pobegao.
Pa, možda i jeste, ali šta je sa Artemusom i oficirskim kaputom?
Ako je on umešan, kako možemo da odložemo sa njegovim hapšenjem?
On je... previše je smiren. Sve što treba da uradi je da to porekne.
Sad, ostaje još jedna mogućnost koju istražujem.
Dvojica njegovih najbližih drugova su mrtvi, i uskoro
moram da obavestim predsednika da imamo svog čoveka.
Imamo svog čoveka, Landore. Zar ne?
Gđice.
Edgar.
Ja, uh... - Profesore?
Pepe?
Poslednji put kad sam bio ovde, pomenuli ste lovca na veštice i knjigu.
Da. "Razgovori o Đavolu".
Anri Le Klerk.
Je li Le Klerk bio sveštenik?
Jedan je spaljenih na lomači.
Došla mi je dok sam spavao
Dole, dole, dole
došao je nalet lupanja srca
Bolestan u srcu, preklinjao sam je da požuri
"Lenore"
uzdržala se od odgovora
Beskrajna noć je tamom smoči
skrivajući sve osim njegovog bledoplavog oka.
Najmračnija, najcrnja noć Pakla
Kanalisan bes
ostalo je samo
To smrtno plavo oko
Vidite li?
Lenore.
Lea.
Govori o vašoj neizrecivoj tuzi.
Zaključak o tome šta vas... tišti.
Pesma...
se obraća nama.
Sećate li se kad ste rekli da ćete učiniti sve za mene?
Vaš poklonik đavola.
Hvala vam, Pepe. - Da.
Gdine Landor.
Vaša porodica.
Vaša porodica... je bila
prilična zagonetka.
Nikada nisam mogao da utvrdim ko tu komanduje.
Ponekad sam sumnjao u svakog od vas.
Nije mi palo na pamet
da bi to mogao biti neko ko uopšte nije živ.
Izvinite?
Otac Anri Le Klerk.
Najbolji od lovaca na veštice,
dok njega nisu počeli da love.
O čemu to pričate?
Vaša ćerka, ona pati od epilepsije, zar ne?
Nosi se sa njom jer je u kontaktu sa nekim.
Nekim ko joj daje uputstva.
Sa njim.
Ne terajte me da sumnjam u vaš razum, gdine Landor.
Uh, šta sugerišete?
Le Kerkova neverovatno retka knjiga "Razgovori o Đavolu".
Pa, komuniciranje sa Đavolom
nije zabava sa kojom sam upoznat, gdine Landor.
Nikada nisam pročitao nijednu stranicu ove knjige.
Razgovara li vaša ćerka sa mrtvima?!
Tokom godina, napadi su postajali sve gori, i gori.
Ja...
Probao sam sve medicinske tretmane kojih sam mogao da se setim.
Dali su joj 3 meseca života.
Znate li kakav je osećaj zaspati, ne
znajući hoće li vaša ćerka preživeti noć?
Ali onda, jednog dana je došla kod mene,
i rekla da je upoznala nekoga.
Njenog pra-pradedu.
Le Klerk?
Anri Le Klerk nije bio zao.
On... bio je pogrešno shvaćen.
Zakleli su mi se da je gdin Fraj već mrtav.
Zakleli su se da nikada nikoga ne mogu ubiti.
Poverovali ste im.
Nisam imao izbora.
Vi ste lekar! Čovek od nauke!
Kako se usuđujete da verujete u takvo ludilo?
Jer...
Zato što ja... ja... nisam je mogao sam spasiti.
Izneverila me je sopstvena profesija.
Sve sam žrtvovao za svoju Leu.
Pa kako onda da prigovorim ako ona nađe lek na 2. mestu?
Doktore.
Komunikacija sa mrtvima...
to nije normalno. Ali ubistvo...
uništavanje nevinih života...
to je neljudski.
Neko mora da visi zbog ovoga.
Udovoljio sam joj samo zato što joj je... nekim čudom,
stanje popravilo.
Doktore, gde je vaša porodica?
Gde su vaša deca?
Gdin Po je bio ovde ranije.
Otišao je sa... sa Artemusom.
Zašto je njegov ogrtač još uvek u hodniku?
Doktore, gde je Lea?
Doktore, gde je vaša porodica?
Polako prestaje da deluje.
Lea.
Nastavi.
Šta se dešava?
Neće još mnogo.
Ne osećam se baš dobro.
Mislio sam... - Ne.
Još samo nekoliko minuta i biću slobodna.
Slobodna?
Da.
Molim te, Lea. Ja sam...
Ovo se mora dogoditi.
Vi razumete.
Žrtva je krajnji izraz ljubavi.
Znala sam od trenutka kad sam te upoznao da si ti taj.
Lea.
Da? - Stvarno te volim.
Artemuse...
Dosta je!
Izađite! - Visićete zbog ovoga!
Nemate posla ovde! Izađite! - Lea, završi!
Gđo Markiz, želite li da vidite svoju decu obešenu?
Ne slušaj ga. On blefira! - Nastavi.
Lea! - To je Frajevo srce, zar ne?
Landor. - Lea, nastavi!
Balindžer, uradio bi sve za tebe, čak i ubio čoveka.
A ti, Artemuse, ti si ga ubio.
Molim vas, samo nas ostavite na miru. Skoro je gotovo.
Lea, završi! - Lea, jeste gotovo!
To si bila ti.
Ti si ta koja je namamila Fraja porukom...
To nije bila njena ideja! Bila je moja!
Ja sam uradio to! - Ne! Artemuse!
Ne!
Prestani!
Lea!
Lea! Lea! - Lea!
Artemuse. Artemuse, pomozi joj. Da joj pomognem!
Majko, ostani pozadi!
Artemuse.
Lea. Lea! Lea!
Artemuse! Artemuse!
Ne mogu da je ostavim! - Ne!
Artemuse, ne. Artemuse!
Artemuse! Ne!
Pusti me! Ne!
Ne, Artemuse!
Artemuse! Ne!
Lea! Lea!
Ne!
Krenite!
Rečeno mi je da nije izgubio više krvi nego
što bi lekar izvukao tokom normalnog puštanja krvi.
Možda je to bila najbolja stvar za njega.
Život nije samo ono što se vidi, Landore., Landore, priznajem.
U potpunosti se slažem.
Nego, šta je sada sa gđom Markiz?
Tuguje kako samo majka može.
Sudija je smatrao da je dovoljno propatila.
Ali biće vam drago da znate da je
naš dobri doktor podneo ostavku.
Ništa od ovoga me ne raduje, uveravam vas.
Landore.
Vi i ja smo potpuno različiti u maniru, filozofiji.
Ali želim da kažem da ako
me je ovaj posao ikada učinio...
Želim da kažem, ako sam ikad iz drskosti, osporio...
vašu kompetenciju...
onda mi je žao.
Hvala vam, kapetane.
Kako sam mogao da večeram i bratimim se sa tim čovekom sve ove godine?
Poznavao sam njegovu porodicu skoro jednako dobro kao
i svoju i nikada nisam shvatio dubinu njihove nevolje.
Po prirodi, pukovniče.
Da.
Da, pretpostavljam da treba da me je sramota.
Mogu samo da pretpostavim da je Artemus ubio gdina
Balindžera da bi ga sprečio da obavesti vlasti,
a gdin Stodard je radije pobegao nego da postane sledeća žrtva.
To možete pretpostaviti, da.
Pa Landore,
konstatujem da su vaše ugovorne obaveze potpuno ispunjene.
Ovim vas oslobađam od ugovora.
Nadam se da niste nezadovoljni.
U najmanju ruku, nadam se da nećete imati prigovor na prihvatanje naše zahvalnosti.
Šakali u Vašingtonu će uskoro biti u povlačenju, nadam se.
Verujem da smo dobili odlaganje izvršenja.
Ne. Pukovniče.
Izgleda da ste se potpuno oporavili.
Znam za vašu ćerku.
Vrlo dobro.
Kakve veze Mati ima sa bilo čim?
Sve.
Kao što dobro znate.
Došlo mi je u snu.
Poruka... pronađena u ruci Liroja Fraja.
Poruka ostavljena da bi namamila jadnog momka iz njegove kasarne.
Bili ste dovoljno neoprezni da mi je date.
Ovo je druga poruka koju ste ostavili.
Sećate li se?
Najviše me
privukao oblik vaših slova.
Velika slova, kao što dobro znate, otkriće vas kao i mala.
A, R, G i E, praktično su identični onima
koja se nalaze u poruci Liroju Fraju.
Možete zamisliti moje zaprepašćenje.
Je li isti čovek mogao da napiše obe poruke?
I zašto bi Landor imao razloga da se dopisuje sa Lirojem Frajem?
Na sreću, naleteo sam na božanstvenu Patsi.
Njegova ćerka Meti...
Ispričala mi je celu priču.
Vraćajući se kući sa bala Akademije...
Uhvatite je!
Držite je! - Ne!
...vaša Mati je silovana...
Ne!
...i ostavljena da umre od 3 nepoznata nasilnika.
Tiho.
Molim te ne! Ne! - Džulius, uhvati je za noge!
Ne! Ne, ne, ne! - Uhvati je!
Raširi joj noge! Drži je! - Ne!
Drži je mirno. - Molim vas!
Gadno društvo, zaista.
Mati.
Baš kako je rekao Liroj Fraj.
Mati?
O Bože! Mati.
O Bože! Dođi ovamo.
Mati.
Žao mi je.
- U redu je.
Sve će biti u redu.
Biće bolje.
Mati, on ti ne može pomoći.
Zadovoljiti moju ljubav. Pusti da ti pomognem.
Ali nije pobegla, zar ne?
Mati?
Mati.
Mati, molim te. Dođi ovamo.
Zadovoljiti moju ljubav. Dođi ovamo. Molim te dođi ovamo.
Nemoj.
Sve će biti u redu.
Molim te, Mati. Vrati se.
Biće bolje.
Nemoj.
Volim te.
Zašto mi nikad niste rekli?
To nije priča
koju uživam da pričam.
Ali ja bih vas utešio.
Pomogao bih vam kao što ste vi pomogli meni.
Mislim da se na tu temu ne mogu utešiti.
Pa šta sam sledeće uradio?
Upravo ono što bi vi uradili.
Ispitao sam sve pretpostavke, počev od
toga kakve su bile šanse da bi dve strane
imale planove za istog kadeta u isto veče?
Male!
Zaista male!
Osim ako ne vidimo da je jedna strana zavisna od druge,
ili da je jedna strana, recimo Artemus i Lea,
šta ako su jednostavno bili u potrazi za mrtvim telom.
A onda se volšebno ukaže prilika, a njih nije
briga čije je telo, pod uslovom da ima srce.
Jedina stvar koju oni neće učiniti za to je ubijanje.
Ne, druga strana je ta koja je spremna i voljna da ubije.
A posebno da ubije ovog čoveka.
Zašto? Zašto?
Možda je to osveta, Landore?
Patsi? Patsi?
Upomoć! - Ko je bio sa tobom?
Ima li nekoga tamo?
Halo?
Dakle... druga strana je prekinuta,
mada ne pre uspešno sprovedene namere.
Vraća se u svoju kolibu u Batermilk Falsu,
gde je pobegao neopažen.
Ali šokiran je što su ga već sledećeg dana pozvali nazad u Vest Point
da sazna da je u narednim satima
telo mrtvaca najstrašnije unakaženo.
Time je svojim zločinima pružilo izvanredno pokriće.
Hmm.
Mora da je mislio da je sam Bog na njegovoj strani.
Angažovan je za rešavanje onih zločina koje je sam počinio.
I kao rezultat toga, Artemusa i Leu će zauvek pamtiti kao ubice.
Ah... nema tu ničeg večnog.
Biće zaboravljeni kao i mi ostali.
Ja ih neću zaboraviti!
Posebno moju Leu.
Trebalo je da bude žena, Landore, majka.
Niti ću zaboraviti kako ste od svih nas napravili budale.
Budale.
Ali ja sam vam bio glavna budala.
Zar nisam? - Ne.
Bili ste taj kojem sam svo vreme nameravao da se predam.
Znao sam to od trenutka kada sam te vas put sreo, i evo nas.
Ja, uh...
Ako želite da vam kažem da mi je žao, hoću.
Ne želim vaša izvinjenja.
Ne. Želim odgovore.
Kako ste znali da je Fraj silovao Mati?
Ovce i krave, vaše delo?
Naravno - A Balindžer?
Mmm-hmm.
Balindžer.
Morao sam da mu izvadim srce.
Moralo je da izgleda kao delo satanista.
To nije lak posao za starca.
Kako ste saznali za Balindžerovu umešanost?
Frajov dnevnik.
Je li i Balindžer priznao?
Oh, da, pod prinudom. - Ne, molim vas!
Ko je još bio sa tobom?!
Džulius Stodard.
Džulije.
Izvinjavam se.
Obojica...
obojica su se setili njenog imena,
i uverio sam se da se seća šta je nosila.
Svaki detalj njene haljine.
Samo je Stodard, izgleda, izbegao vašu pravdu.
Nemam... snage ni volje da ga jurim.
Nadam se samo...
da će provesti ostatak svog... bednog života osvrčući se preko ramena.
Ono što su uradili bila je užasna, divlja stvar.
Ali možda ste mogli da ih odvedete kod Tajlera, da biste dobili priznanje.
Nisam želeo da priznaju.
Želeo sam da umru.
I šta sad?
Šta sad?
To zavisi od vas.
Imam par poruka...
koje će vas poslati na vešala.
Vrlo dobro.
Znaš, Edgare, često poželim
da je moja Mati naletela na tebe
te noći... na balu.
Ko zna?
Možda bismo zaista postali porodica.
Svakako mi mnogo znači…
to što... što mi, hm...
Zbogom, Landore.
Počivaj u miru ljubavi moja.
Bazirano na romanu LUISA BEJARDA
BLEDOPLAVO OKO
Preveo: suadnovic