‫ליל הסיוט מתחיל רשמית… היום!‬
‫כלומר, הלילה!‬
‫יש!‬
‫זה הלילה הכי מפחיד בשנה,‬
‫ודאגתי שהחגיגה הלילה‬ ‫תהיה הכי מלהיבה אי פעם!‬
‫פיפ עזרה עם לוח ההשראה‬
‫ויש לנו משהו לכל פוני.‬ ‫ממתק או ברדק. תחרות תחפושות.‬
‫ממתק או ברדק בתחרות תחפושות.‬ ‫רגע, זו שגיאה. איפה הייתי?‬
‫כן! מקשות דלועים. והדבר האהוב עליי,‬
‫המשחק השנתי שלנו, "חפשו את דלעת הזהב".‬
‫קדימה, היצ'. אתה מאבד אותם.‬
‫ציינתי שהמנצח יזכה בפרס סודי ענקי?‬
‫אני רוצה פרס!‬ ‫-נהדר! יופי. זה מה שרציתי לשמוע.‬
‫פרס ענקי? אני רוצה אותו.‬
‫מה הוא, לדעתך? תיבת ממתקים?‬
‫דלעת מצופה זהב?‬
‫רוקי, זו בעיקרון דלעת הזהב.‬
‫תיבת ממתקים מצופים זהב!‬
‫נתערב שאמצא אותה קודם.‬ ‫-לא אם אתחיל קודם.‬
‫רגע! לא פייר.‬
‫טוב, כל הפונים! תיהנו, תיזהרו‬
‫ותזכרו להיות בכל פעילות שארגנתי!‬
‫למה? גם על זה יש פרס?‬
‫כן. והפרס הוא כיף חיים.‬
‫לא משנה. האספה הסתיימה.‬
‫אוי, ספארקי! שכחתי להחביא את דלעת הזהב!‬
‫"היי! רק תנו לזה לזהור‬
‫"אז בואו ונזרח‬
‫"נשאיר חותם ביחד‬
‫"נרכב עכשיו בלי פחד‬
‫"ונתקדם כך צעד אחר צעד‬
‫"היי! לכל פוני בעולם‬
‫"יש ניצוץ כל כך מושלם‬
‫"כי הקסם בתוך ליבכם‬
‫"להשאיר את החותם‬
‫"בלבבות פה של כולם‬
‫"פונים, קדימה, זה תורכם!"‬
‫הפוני הקטן שלי: סימנים של קסם‬
‫- סיוט ברחוב מיין -‬
‫אז למה תתחפשו בליל הסיוט?‬
‫אני אתחיל!‬ ‫אני אתחפש למכשפה מפחידה, לא למכשפה חמודה.‬
‫אימא לא מרשה לנו להפחיד באמת בבית,‬ ‫אז אני מפצה על זה.‬
‫ואני אהיה פוני-ערפדה. מהסוג המגניב.‬
‫ואני אהיה קוסמת.‬
‫סתם קוסמת רגילה.‬
‫דלועים אדירים!‬
‫לזה אני אתחפש. לדלועים האהובות עליי.‬
‫כי הן כאלה חמודות שקשה לבחור אחת.‬
‫והיצ', תפסיק להתגנב ותגיד למה תתחפש.‬
‫אני אהיה פיראט עם התוכי הנאמן שלי, ספארקי.‬
‫אתה התוכי הכי חמוד אי פעם!‬
‫אתה לגמרי תוכי.‬ ‫-אתה כזה חמוד!‬
‫אתה מחקה תוכי מעולה. כל הכבוד, חמוד.‬
‫לא נשאר הרבה זמן להתכונן.‬
‫בואו נהיה מפחידים!‬
‫היי. לאן נעלמו הדלועים שלי?‬
‫אז מה מסורת ליל הסיוט האהובה עליכן?‬
‫אני אתחיל. אימא תמיד אומרת,‬ ‫"נסיכות הן אציליות, לא מפחידות",‬
‫אבל התאמנתי על הפחדות מאז שבאתי לפה.‬
‫וואו, ממש הבהלת אותי.‬
‫זה מה שכיף בהפחדות.‬
‫צורחים בטירוף ואז צוחקים בטירוף.‬ ‫אני מתה על זה!‬
‫רגע, אז אתם הפונים אוהבים לפחד?‬
‫ברור.‬
‫זה כל הקטע בחג הזה.‬
‫ולכן אני מארגנת את בית הרוחות‬ ‫הכי מושקע שיש מהחלומות שלי!‬
‫כלומר, מהסיוטים שלי!‬
‫אני אהפוך את בית הזוהר הגבישי‬ ‫לבית הזוועה הגבישי.‬
‫שם מוצלח.‬ ‫-תודה, עבדתי עליו כל השבוע.‬
‫רעיון מעולה, פיפ. איך נוכל לעזור?‬
‫לקלף ענבים בקערה ולומר שאלה עיניים?‬
‫מה עוד יכול להיות בבית זוועה?‬
‫בעיקרון, כל דבר מפחיד שעולה בדעתך.‬
‫אבל בסגנון משלך.‬
‫כן. אני תמיד אוהבת לתלות‬ ‫את הנורות הכי מטורללות ומשונות בשכונה.‬
‫אני בטח אבנה את מבוך השדים הקשה שלי.‬
‫ואני חייבת לפתוח שולחן‬ ‫עם מאכלי ליל סיוט מיוחדים!‬
‫כן! אני לגמרי בעד!‬
‫בתור פוני אדמה, יש לי יתרון בתחרות.‬
‫אני משתתפת בה מאז שהייתי סייחה.‬
‫ובתור פוני חדש, לי יש יתרון.‬
‫אני אחפש במקומות שלא יעלו בדעתך בכלל.‬
‫אבל יעלו בדעתי מקומות שלא יעלו בדעתך…‬
‫נתראה בקו הגמר! כשתברכי אותי על הזכייה.‬
‫היי, לא פייר!‬
‫מה?‬
‫אני עוד אמצא את דלעת הזהב.‬
‫לא אם אמצא לפנייך.‬
‫תיהנו מהעלים שלכם לעת עתה,‬ ‫פונים מטופשים, כי…‬
‫רגע. למה הם נהנים מעלים?‬
‫זו איזו חגיגת גינון מוזרה?‬
‫מיסטי עיצבה פה שוב?‬
‫אם הדלועים המטופשות שלהם‬ ‫יכולות לעבור משם לכאן,‬
‫אולי סוף סוף גיליתי מעבר למרטיים ביי.‬
‫מעבר שטוויילייט לא לקחה בחשבון.‬
‫המטבח מוכן למעדני ליל סיוט? יש.‬
‫הרחבה הפכה למבוך צללים?‬
‫מהממ-בוך.‬
‫דלת המרתף הפכה ל…‬
‫זה נשאר באותו מצב,‬ ‫אבל זה היה די מפחיד גם קודם,‬
‫אז גם זה בוצע!‬
‫קבלי את הרחפוני מהקברוני.‬
‫כי הוא כמו רוח רפאים. הבנת?‬
‫מדליק. מצחיק. שהסדין יחזיק.‬
‫אה, הצילו?‬
‫זו תהיה תצוגת הנורות הכי מדהימה‬ ‫שאי פעם יראו באקווסטריה.‬
‫בעיקר מפני שלא יוכלו לראות יותר אחרי זה.‬
‫בכל זאת, כל הכבוד.‬
‫תצמידו את הקליפה לתירס! הנה היא.‬
‫הפעילות האהובה עליכם‬ ‫בליל הסיוט ו… בלי תור בכלל.‬
‫והנה זה. ההרשמה לתחרות התחפושות,‬
‫ויש בה לא אחת ולא שתיים‬ ‫אלא 12 תת-קטגוריות שונות.‬
‫כל הכללים מופיעים בעלון השימושי הזה.‬
‫וגם לפעילות הזו אין תור?‬
‫קדימה, פונים.‬
‫את ליל הסיוט חייבים לחוות עד הסוף.‬ ‫תכננו את הלילה שלכם מראש.‬
‫וואו! הפכת נהדר את המטבח‬ ‫למעבדה של מדען מטורף, סאני.‬
‫אה. למען האמת,‬ ‫ככה הוא פשוט נראה כשאני מבשלת.‬
‫נראה שאת צריכה עזרה.‬
‫לא, אני כבר אשפית בזה.‬
‫אבל אולי עוד זוג פרסות לא יזיק.‬
‫אז מהם בעצם המעדנים של ליל הסיוט?‬
‫רק כמה דברים.‬
‫תפוחים למשחק ובקרמל ולשייק,‬
‫תפוחים ללהטוט ולגילוף ולציורים מפחידים,‬
‫תפוחים לדונאטס, למאפי קינמון ולעוגות קרם‬
‫ומים בטעם תפוח שהם סתם מים עם רסק תפוחים.‬
‫אז טכנית זה בעצם מיץ.‬
‫וואו. אלה הרבה תפוחים.‬
‫המעדנים האלה היו המסורת‬ ‫שהכי אהבתי בליל הסיוט כשהייתי סייחה,‬
‫ואני רוצה שהכול בבית הזוועה הלילה‬ ‫יהיה בדיוק כמו שזכרתי.‬
‫אז צריך להזדרז.‬
‫אני יכולה…‬
‫היי, רוצה שאעביר…‬
‫שוב תודה על העזרה, מיסטי.‬ ‫לא הייתי מצליחה בלעדייך.‬
‫בכיף.‬
‫אופלין.‬
‫ברור שאת… האליקורן הכי מבריקה ביקום.‬
‫וואו!‬
‫בדיוק מה שחשבתי.‬
‫עץ הביחד חסר התועלת שנטעתי לפני שנים‬
‫סוף סוף התחבר לעץ אחר.‬
‫ועוד לעץ מושלם.‬
‫וזה אומר שגיליתי רשת עצים קסומה.‬
‫מה שאומר שדלועים ופונים ואני‬ ‫יכולים לעבור מאחד לשני.‬
‫אכלת אותה, טוויילייט ספרקל!‬
‫כלומר, אכלת אותה, סאני סטארסקאוט.‬
‫אופלין מגיעה העירה.‬
‫אפשר להתחיל כבר? אנחנו מתרגשות כל כך!‬
‫בית הרוחות הזה חייב להיות מושלם,‬ ‫וכרגע הוא כמעט מושלם.‬
‫אבל עדיין צריך עוד קורי עכביש. עוד אורות.‬
‫פשוט… עוד!‬
‫כולנו נעבוד ביחד ונשלים אותו בעשר דקות גג.‬
‫כולם להושיט פרסה! קדימה!‬
‫תודה, פונים. רוב תודות.‬
‫שלום, מרטיים ביי.‬
‫זו אני, אופליין ארקיינה,‬
‫ואהפוך את הלילה הזה לסיוט בלתי נשכח!‬
‫מדהיר! זה היה ממש מגניב!‬ ‫-אדיר!‬
‫תשמיעי שוב את הצחוק!‬ ‫-מה?‬
‫והכניסה שלך הייתה נהדרת.‬
‫אבל פספסתי את ההתחלה, כשצחקקת.‬
‫אז נגיד שלא ראיתי‬ ‫את הפוזה הדרמטית. מההתחלה, טוב?‬
‫ותוכלי להזכיר את של אבא שלי תוך כדי?‬
‫שמו באטר. הוא ימות על זה!‬
‫אתם לא מפחדים?‬ ‫-בטח. אני ממש משקשקת.‬
‫תפחדו ממני!‬
‫"תפחד ממני, באטר".‬
‫רגע, זה המשפט הקליט שלך?‬
‫כי אנחנו אוהבים אותו.‬
‫תפסיק לצלם אותי.‬
‫מעולה!‬ ‫-לא למחוא כפיים!‬
‫תתעצבני!‬
‫המבוך הושלם.‬
‫נשאר רק חלק אחד אחרון…‬
‫קורי העכביש המלאכותיים חזקים.‬
‫חסר רק פרט קטנטן אחד…‬
‫מעדני התפוחים מעולים.‬
‫אבל יודעות מה חסר?‬
‫לא, פיפ. אין מצב. את…‬
‫עמדתי לומר, קצת אגוז מוסקט.‬
‫כדאי שזו תהיה הפעם האחרונה.‬
‫פיפ, הבהלת אותנו יופי.‬
‫לגמרי.‬
‫מיסטי, מה יש? למה לא צרחת איתנו?‬
‫עטלפים לא מפחידים אותך?‬ ‫-תעדיפי עכבישי ענק?‬
‫אל תיפגעי, פיפ. אני פשוט לא נבהלת בקלות.‬
‫עד הערב.‬
‫את תהיי אתגר ליל הסיוט האישי שלי!‬
‫בסוף הערב, את כבר תצרחי ותצחקי‬
‫ותיהני מכל הכיף המפחיד!‬
‫התחלנו, פונים!‬
‫נו, תראו מי פה. רוקי.‬
‫אם זה שמך האמיתי.‬
‫נו, תראו מי פה. ג'אז.‬
‫נראה שאת לא כזו מעולה בחיפוש דלעת הזהב.‬
‫ואולי אני פשוט לא רוצה‬ ‫לחשוף את כל הסודות שלי.‬
‫את בטח יודעת משהו,‬ ‫כי סרקתי כל גינה והפכתי כל דלעת.‬
‫גם אני!‬
‫רגע. אם את חיפשת בכל מקום ואני בכל השאר,‬
‫אז איפה היא?‬
‫אלא אם כן הפרס הגדול של היצ'‬ ‫היה בעצם הזמן שבילינו עם חברינו הטובים.‬
‫לא. זה מגוחך!‬ ‫-נכון?‬
‫אני אמצא את דלעת הזהב.‬ ‫-אני קודם!‬
‫למה אף פוני לא מפחד ממני?‬
‫ומה התלבושות האלה?‬ ‫האפנה באקווסטריה ממש הידרדרה.‬
‫תחפושת מדהימה! את ממש מפחידה.‬
‫כן. והכנפיים והקרן ממש נראות אמיתיות.‬
‫אפשר?‬
‫אם תתקרב עוד צעד, אעיף אותך לירח!‬
‫גדול!‬ ‫-נהדר!‬
‫מה, באמת?‬ ‫-אהבתי!‬
‫ברצינות, למי התחפשת? לירח סיוט?‬
‫אני הסיוט הנוראי החדש שלכם.‬
‫זה היה פשוט מעולה!‬
‫תופיעי ביום ההולדת של סבתא שלי? היא תשתגע.‬
‫אני כבר אתן לכם סיבה לצרוח.‬
‫אופס. מצטערת.‬
‫וואו, תראו אותך. התחפושת שלך מהממת.‬
‫ושלי? לא קיימת.‬
‫היא אצל החברה שלי וינדי.‬ ‫לכן מיהרתי. סלחי לי.‬
‫לא. סלחי לי.‬
‫הצלחתי!‬
‫אבל ייקח לי לילה שלם‬ ‫לעשות כך לכולם אחד-אחד.‬
‫אולי כדאי להתארגן מחדש ולרקום מזימה חדשה.‬
‫משימתי כאן עוד לא הושלמה כלל.‬
‫אז צריך עוד נורות משמאל‬ ‫או שחוסר הסימטריות יפחיד יותר?‬
‫ואולי אני אשים את כל הנורות משמאל‬ ‫וכלום מימין. או שבעצם…‬
‫ברוך הבא, כל פוני קטן,‬
‫לבית זוועה כזה מפחיד שחבל על הזמן.‬
‫לא! למה שמתי פה…‬
‫רוח רפאים אמיתית‬ ‫והיא מתקלקלת כל הזמן, אז זה מפחיד!‬
‫אז כל הפונים נהנים מסעודת‬ ‫"תפוחי העץ המפלצתיים" המסורתית?‬
‫תפוחי עץ, שמכונים גם תפוחים,‬
‫והם נאכלים כרגע בדרך הלא נכונה.‬
‫פיפ? לא הבטחת להדריך בבית‬ ‫את הפונים כדי שלא יהיה בלגן?‬
‫זה לא היה ככה בכלל כשהייתי סייחה.‬
‫פיפ!‬
‫פיפ?‬
‫מעניין איזו משימה מעסיקה אותה עכשיו?‬
‫אני אבהיל אותה.‬
‫ההמשך.‬
‫ארבע, שלוש, שתיים…‬
‫רגע, מיסטי! נתקעו לי הפרסות.‬ ‫תחזרי ואני אנסה שוב!‬
‫אני… עוד… אפחיד… אותך.‬
‫זהירות!‬
‫זה לא עובד.‬
‫זהו זה! בית הזוועה סגור.‬
‫למה הכול מתפקשש? הרגע פתחנו.‬
‫סאני, מה קרה?‬ ‫-הכול היה מבולגן!‬
‫סליחה. הנה עוד דונאט תפוח מתובל לדרך.‬
‫מה נסגר?‬ ‫-זה פשוט לא היה ליל הסיוט.‬
‫אבל עבדתי כל היום על הרחפוני שלי.‬
‫ואני התלבטתי כל אחה"צ‬ ‫לגבי הנורות המיוחדות שאתלה.‬
‫והכנו אוכל נהדר, סאני.‬
‫טוב, את הכנת. את רובו. טוב, את כולו.‬
‫עזרתי כי לא הפרעתי,‬ ‫אבל עשינו את זה בדרך המסורתית.‬
‫כולכן צודקות, אבל כנראה קיוויתי‬ ‫שהחגיגות הערב יהיו ממש כמו פעם.‬
‫במה טעינו?‬ ‫-לא יודעת, אבל טעינו איכשהו.‬
‫זה היה אסון מוחלט.‬
‫רגע אחד.‬
‫גם אם זה היה מבולגן,‬ ‫זה לא היה אסון מוחלט, לדעתי.‬
‫אבל אולי ניסיתי רק להפחיד את מיסטי‬ ‫וליצור בית זוועה מושלם ולא שמתי לב.‬
‫ואני לא ראיתי כלום חוץ מהנורות שלי.‬
‫טוב, גם שאר הפונים.‬
‫בסדר, התעסקתי יותר מדי במכשירים שלי.‬
‫אתן… כבר סיימתן עם בית הזוועה?‬
‫פספסתי?‬
‫לא, נראה לי שאני פספסתי.‬ ‫פספסתי את כל העניין. אני יזמתי את כל זה!‬
‫ושאיפה גדולה כל כך לשלמות היא מתכון לאסון.‬
‫מי כמוני יודע.‬
‫רציתי כל כך שזה יהיה‬ ‫ליל הסיוט הכי מפחיד במרטיים ביי‬
‫ששכחתי לחשוב על מרטיים ביי בכלל.‬
‫מה יש לי? הפונים לא צריכים‬ ‫27 אירועים בשביל לילה מושלם.‬
‫כן, לא כל חג חייב להיות מושלם,‬
‫או בדיוק כמו שהיה בפעם הקודמת. נכון?‬
‫באמת שאלתי. זה לא חייב להיות כמו פעם?‬
‫לא, איזי. זה לא חייב להיות ככה.‬
‫מצטערת שגם אני חשבתי שכן.‬
‫פשוט רציתי לשחזר זיכרונות נעימים.‬
‫זה בדיוק כמו יום המשאלות.‬ ‫אהבתי כל כך את הרגעים שחוויתי עם אבא שלי,‬
‫ופשוט רציתי לחלוק אותם‬ ‫עם החברים הכי טובים שלי.‬
‫אולי תוכלי עדיין…‬
‫לחלוק את הזיכרונות שלך, אבל גם…‬ ‫-ליצור חדשים.‬
‫נכון שבחגים יש מסורות,‬
‫אבל צריך גם ליהנות בהם‬ ‫מכל ההפתעות שהירח מעניק לנו.‬
‫ומה יותר מפתיע מליל הסיוט?‬
‫הבהלתי אותך! יש!‬
‫הבהלתם אותי! הבהלתם אותי הפעם!‬
‫בית הזוועה נפתח מחדש באופן רשמי!‬
‫מצוין. אבל אצטרך עוד כוח.‬
‫הרבה יותר.‬
‫ואני יודעת בדיוק איפה אשיג אותו.‬
‫ספארקי, נקווה שאתה עוזר ולא משחק.‬
‫מה אמרתי הרגע?‬
‫וואו.‬
‫כל הפונים! בואו הנה!‬
‫"אי הקשקשים"?‬
‫אלה ארצות הדרקון. המפה תחזיר אותנו לשם.‬
‫סוף סוף נזהיר אותם מפני אופלין.‬
‫וכדאי שנעשה זאת בקרוב.‬
‫לפני שיהיה מאוחר מדי.‬