Rej Rej.
Halo?
Ko je to? -Moram da te pitam nešto.
Rej?
Ako ti kažem nešto što sam uradio, nešto loše...
Moraćeš da kažeš policiji?
Rej, gde si? -Nije bitno.
Uradio sam ono.
Šta si uradio?
Ubio sam svog oca.
REJ DONOVAN FILM
Preveo: Bambula
Sranja se slivaju.
S oca na sina. S oca na ćerku.
Šta ti treba, srce?
Da ne budem budna.
Samo me ostavi na miru.
Jesi li dobro?
Neću to moći, Rej. -Šta?
Obojica znamo da neću izdržati u zatvoru.
To je sređeno. -Šta?
Ideš večeras.
Kuda? -LA, zasad.
Lina će te čekati na gejtu s još jednom kartom i pasošem.
Kuda ću da idem?
Možda je bolje da ne znaš to za sada.
Nemojte biti negostoljubljivi prema strancima,
u slučaju da su oni prerušeni anđeli.
Za Smitija.
Ostario si? -Duguješ mi 80 dolara.
Zašto? -Zbog mog katlasa. -Šta?
Nepropisno si parkirao mog katlasa ispred Stop end šopa.
Ne sećam se, Meti. -Nisam ni ja,
sve dok me nije zaustavila policija pre 2 godine. -Karta od 20 dolara puta 4.
Dobro.
Evo. Evo ti 53. Znaš da ću biti dobar i daću ti 27.
Znam u čemu si dobar, Mik, a to nije novac.
Grešiš što se tiče toga, Meti. Vidi ovo.
Šta je to? -Nešto oko čega će tvoje bivše žene da se bore.
Koliko tražiš za ovo?
Džimov sin Kevin je hteo da mi da 20 miliona.
Bili smo usred posla. -Da?
A onda je iskrsao mali problem. -A šta je to bilo?
Mora da si čuo, Meti. -Šta?
Deklan je ubijen.
Ko je ubio Deklana?
Tvoj sin?
Da. -Koji?
Daril. -Crnac?
Da.
Zašto je to uradio? -Zločin iz strasti, Meti.
Deklan je ubio njegovu žensku. Ne možeš kriviti čoveka
što se sveti zbog ljubavi.
Džim Saliven neće to tako protumačiti.
Ako želiš da prodaš te papire, moraćeš to preko Deklanovih ljudi.
Ja nemam problem s tim. A ti?
Misliš da neće biti odani Deklanu?
Mislim da ovo vredi 20 miliona.
Za toliku lovu niko nije odan.
Deka Majkl nije bio mafijaš. -Naravno da je bio.
Ne, samo je bio opako kopile.
Ne zezaj. Bio je mafijaš. -Nije bio. -Bio je.
Nije bio. -Izvini, Banč. -Radio je na vratima u Rouzinom hotelu.
Sećam se tog mesta. -Ne, ne sećaš se. Bio si premlad.
Da, sećam se.
Mama je ostavljala mene i Bridž tamo
kad je trebalo da završava neka posla. Sedeli smo za šankom
i pili koka kolu s konobaricama. -Konobaricama?
A one su igrale džin po ceo dan. Naučile su nas to.
Sećam se da su bile dve crnkinje,
dve belkinje, i bile su gojazne.
Ali jebeš ti to. Bile su fine konobarice.
One nisu bile konobarice, Banč. -Da, a taj hotel nije bio hotel. -Ne.
To je bila javna kuća?
Ponosni potomci svodnika s babine strane. Jesi li znao to, Darile?
Dva kolena te dele od makroa. -Dva? Jedno.
Da, on je bio makro.
Sad se sve uklapa, kad razmisliš o tome. -Šta?
Odrasli ste u javnoj kući? Svakodnevne batine?
Verovatno je to razlog zašto je Miki onakav.
Plesanje. -Šta?
Time je trebalo da se bavi.
Trebalo je da bude učitelj plesa u Artur Mariju.
Ples u plesnoj dvorani? Bio bi dobar u tome.
U kožnim pantalonama i kopčom u obliku disko kugle.
Na prevaru bi izvlačio novac od starica. -Da.
Ne brini, draga. Jer sve je u kukovima.
To zoveš kukovima? Ne zezaj.
Energično je. -Nije.
Pornografski je. Hajde nazad!
I skoči.
Hajde nazad. -Nazad.
Ustala si. -Šta to radite?
Ništa. Samo smo... -Ne, znam. Izvinjavam se.
Znam šta radite. Samo pokušavam da shvatim zašto.
Bridž. -Nismo imali lošu nameru, Bridž.
Zašto vam je toliko lako da zaboravite? -Šta to, srce?
Nečiji život.
Da uz pomoć pića to zaboravite kao da je nečiji život
samo još jedna glupa priča za pripovedanje.
Još jedna recka na Mikijevom kaišu.
Zajedno s ostalim pričama...
Svim kurvama, ubicama i lopovima na koje ste toliko ponosni.
To vam je Miki uradio.
Svima vama.
Zato ste svi toliko slični.
Naučio vas je kako da zaboravite.
Ćao. -Da li je bilo mnogo ljudi na sahrani?
Samo mi.
Mi odlažemo Deklanovu dok ne nađemo mog oca.
Rej, jesi li tamo? -Kod kuće si?
Da.
Odmah dolazim.
Sve je haosu.
Moram nešto da ti kažem.
Šta?
Za tvog oca.
O čemu se radi, Rej?
On je mrtav, zar ne? Moj otac je mrtav.
Uradili smo sve što je Miki rekao. Dali smo mu sve što je hteo.
Vratiću ti papire.
Ne interesuje me novac, Rej.
Dolaziš li?
Bilo bi joj bolje da me nikad nije srela. -Šta to znači, Rej?
Zaslužio sam to. -Šta si zaslužio?
Rej Rej.
Ribe moraju da plivaju, ptice moraju da lete.
Svi te gledaju. Misle da nemaš muda.
To želiš da pomisle?
Rej Rej, veruj mi. Uhvatiću te. Hajde, mali. Veruj mi.
Ima vremena za sve. Za rađanje.
Za umiranje. Za sadnju.
I za čupanje onoga što je posađeno.
Telo Hristovo.
-Amin.
Telo Hristovo.
Ko si ti? -Ja sam Rej Donovan.
Mikov sin? -Da.
Onaj što se preselio na zapad? Da postaneš agent ili tako nešto?
Neko mi je rekao da si kresao onu žensku iz filmova.
Onu iz kultne serije. Kako se zvaše ona s velikim...
Jesi li se čuo s mojim ocem? -S Mikom?
Nisam 15 godina.
Zašto, izgubio si ga ili tako nešto?
Čemu to? -Ako ga vidiš.
Ostani jak.
Svi smo je voleli, Rejmonde.
Prebačen sam u drugu biskupiju u Pensilvaniji.
Žao mi je što odlazim.
Nedostajaćeš mi ti i momci.
Bio si anđeo za ovu porodicu, Rejmonde.
Nadam se da znaš to. Svima nama.
Kasniš. -Na šta?
Na ovu pizdariju? Misliš da ću sedeti tamo
i gledati kako onaj peder skrnavi telo moje ćerke?
Barem je on bio tamo.
Ona mi je bila dete, Rejmonde. Onaj jebeni peder ne sme
da se približava mojoj deci.
To ti nije smetalo ranije.
Ti si govno, Mik. Oduvek si to bio.
Šta hoćeš, momče?
Trebalo je da ga ubijem tada.
I šta onda?
Ne znam. Možda ništa od ovoga se ne bi desilo.
Verovatno si u pravu. Ništa od toga se ne bi desilo.
Bez žene, bez dece,
bez života.
Verovatno bi bilo bolje za sve u tom slučaju.
To je velika žrtva, Rej.
Da li bi bio spreman da se odrekneš svih tih godina,
celokupnog tog života,
samo zbog njega?
Šta ćeš? -Viski, molim. Čist.
Da li je to Meti Glison izašao odavde? -Šta?
Jesam li ja odjednom Fejsbuk?
Pitam li pogrešnog tipa?
Da li mi se to šminka razliva?
Ne. Izvini.
Ja sam Evelin. Kako se ti zoveš? -Rej.
Izgledaš kao da si imao težak dan, Rej.
Stvarno?
Mogu li? -Naravno.
Dan mi je bio za anale. Prava katastrofa.
Stvarno? -Radim u Gepu. Menadžerka, znaš?
Nije loše. Ima svojih prednosti. Mogu da platim stanarinu.
I dobijam odeću po 40% nižoj ceni.
Ali danas, bilo je kao u trci s bikovima.
Pun autobus japanskih turista.
Pomislio bi da nikad nisu videli kaki pantalone. Šta misle da smo mi?
Kako si rekao da se zoveš? -Nisam rekao.
Ko god da si, dovrši piće. Zatvaramo.
Za flašu. Drago mi je što sam te upoznao, Evelin.
Da.
Hajde, igraj sa mnom. Igraj sa svojom devojkom.
Hajde, Rej.
Rej. Rej? Hajde. Pogledaj me.
Pogledaj me, dušo. Pogledaj me.
Jesi li dobro? -Da.
Odmah se vraćam. Idem u toalet.
Bridžet je bila dobra osoba.
Otvoreno je pokazivala osećanja. Nikad nije rekla ništa loše ni za koga. Nikad.
Volela te je.
Bila je ponosna na tebe.
Stvarno.
Živeli.
-Izgledaš užasno.
Mogu li da te pitam nešto? -Naravno.
Kolin? -Šta s njom?
Zašto? -Zašto?
Ona je kurva. Zavisnica od kokaina i glupača.
Zašto?
Ozbiljno. Zašto?
Ne znam, Abi.
Ne znaš? -Ne znam.
Barem si iskren.
Znaš šta će se desiti ako moj otac sazna da on diluje kokain u toaletu?
Tvoj otac je romantičan. -Stvarno? -Da.
Hajdemo odavde.
Možda je kreten, Rej, ali uživa u životu.
A ti?
"A ti?" To je ona rekla?
Da. -Šta je time mislila?
Ne znam.
Ona ga je pustila unutra.
Koga je pustila?
Kalabasas. Mislio sam da ako odemo, da ćemo biti dobro.
Ali...
Ona je pustila vuka unutra. Otvorila mu je vrata.
Ko je vuk, Rej?
Rej? -Kako je ona?
Ko je kako? -Bridž.
Spava. -Dobro je?
Da, dobro je. -Dobro.
Gde si? -Boston.
Šta radiš u Bostonu?
Ne brini za to. Spavaj, Banč.
Pogledaj ovog tipa. Hajde, Arti.
Jebeni pederi. Pogledaj ga.
U redu, momci. Drago mi je što vas vidim.
U redu. -Idemo.
U redu, idem. Isuse. Jebem ti.
Čemu ovo? Pošao sam da se vidim s tobom. -Imao si pune ruke posla, Mik.
O čemu ti to? -Pričam
o 50 francuskih blendera koje si ukrao iz Semovog kamiona.
Kvizinart? -Da, Kvizinart.
Kad ćeš da utuviš sebi u glavu
da ne treba da se kačiš s tim momcima? -Isuse Hriste.
To vas je iznerviralo?
Džime. Džime, učini mi uslugu.
Proširi vidike na kratko.
Šta?
U redu. Moram popričati s tobom na kratko, Džime.
Jebem ti.
Rej Rej. Kako su momci? -Džime, sedi. Isuse.
U redu.
Pre neki dan, sedim u Tako Grandeu,
gledam svoja posla, jedem čimičangu u uglu.
I šta misliš ko ulazi na vrata?
O čemu ti to? -Ezra Goldman. -Ko?
Ezra... Šta znam. Neki holivudski Jevrej. To nije bitno.
Ono što je bitno
je da oni snimaju film ovde u južnom delu. -Pa?
Šta oni znaju o južnom delu?
Pričam s tim tipom 10 minuta i on me već angažuje
da budem lični tehnički konsultant Šona Vokera. -Koga?
Šona Vokera. -Da. -Filmska zvezda Šon Voker.
Treba da bude neki sveštenik osvetnik ili tako nešto.
Da. Crna misa, tako se zove.
I kažem ti, ti ljudi su puni kao brod, Džimi.
Veliki igrani film ovde. Kamioni u E ulici
puni skupe opreme i bez obezbeđenja.
Daj, bre. Kamere, rasveta,
prikolice. Ti ljudi čak nose i sopstvene kuhinje.
Hoćeš probati da ih opljačkaš?
Pričao sam s Ezrom,
angažovaće vas kao obezbeđenje.
Pljas, shvataš? Šta misliš, Džime?
Rej bi bio odličan telohranitelj.
Možda da ga čak preporučiš i Šonu Vokeru.
Rej, znaš li nešto o tim kamionima što dolaze?
Video sam par kamiona na E ulici.
O koliko kamiona je reč?
Daj, bre, Tereza. Ne radi to.
Samo hoću da pričam sa svojom ćerkom, u redu?
Molim te.
Nisam pijan.
Usamljen sam i nedostaje mi.
Kad mi je majka umrla, teta Rouz nam je rekla
da moramo ostati budni celu noć kako bi bdeli nad telom.
A kad sam je pitao zašto, ona je rekla, "Zato služe bdenja.
Da bdijemo nad telom. Da se postaramo da se ne probude."
Plašili smo se da će početi da se trza u nekom trenutku.
Ali takođe smo se donekle nadali da će se probuditi opet.
Rouz je otišla dole i počela da kuva gulaš.
Miris.
Ceo komšiluk mora da je namirisao taj gulaš
jer do četiri ujutru, bila nam je puna kuća.
I svi su doneli nešto. Alkohol, kesu, kutiju nečega.
Torte, kolači.
Sišao sam dole i svi su bili tamo
pričajući priče o mojoj mami.
Nisam znao da imamo toliku familiju.
Ali bila si u pravu za ono što si rekla za nas.
Da zaboravljamo.
Postoji razlika između pijenja da zaboraviš
i prisećanja nekoga onako kako treba da ga se sećamo.
Rej. Rejmonde.
Nije ovde.
Kuda je otišao? -Boston.
Šta? -Otišao je u Boston.
Kada? -Ne znam. Sinoć.
Zvao me je, rekao mi je da je tamo.
Rejmonde, ovde tvoj brat. Šta koji kurac radiš u Bostonu?
Miki. -Šta?
Miki je u Bostonu. Kod njega su oni papiri.
Verovatno je zbog toga Rej otišao tamo.
Ne, ne ide on tamo zbog toga.
Znaš li koliko vrede ta čuda? -Ne.
Ne ide on tamo zbog novca, Banč.
Ubiće Mikija. Moraš da ideš tamo.
Smesta. -Samo da pozovem.
Ne, ne javlja se. Ako ti ne odeš, onda ću ja.
U redu, smiri se. -Tata je u Bostonu? Zašto?
Ne znamo, Bridž. Banč ide tamo da to sazna.
Idem s tobom. -Ne, Bridž, to nije dobra ideja.
Idem. -Ne dušo. Nije bezbedno.
Nebitno.
Kuda ćeš ti?
Ustaj, govno jedno. -Rej?
Ulazi u auto!
Hajde! -Ulazim.
Ulazi! -Ulazim. -Podigni ga gore.
Makni se! Skloni se s puta! Jebem ti!
Meti, kretenu.
Jebem ti.
Rejmonde.
Sranje.
Kopile.
Ne, ne!
Hoćeš žvakaću gumu ili tako nešto?
Možeš da povežeš moj telefon na blutut. -Je li ovo Miki?
To je njegova aktovka. -Šta je u njoj?
Papiri. -Kakvi papiri?
Akcije koje želi da trampi za novac.
Ako ih već nije trampio za kokain i kurve.
Misliš li da su neki ljudi jednostavno loši?
Da, mislim.
Kokain i kurve.
Šta želiš? -Kev, ovde Mik.
Upali smo u tešku zajebanciju.
To nije imalo nikakve veze s nama. -Nije?
Daril je bio željan krvi. Zavada između njega i tvog brata.
Mi smo se samo našli na pogrešnom mesto u pogrešnom vremenu. -Jebi se.
I dalje hoćeš one papire? -Poludeo si.
Daću ih za bagatelu, ako si zainteresovan.
75% sniženo, samo danas.
Gde si? -Boston.
Da li je to bio Miki Donovan?
Šta hoće?
Hoće da nam proda nazad naš novac.
Jebem ti.
Tata? -Bridž? -Gde si?
Boston. Moram da pričam s Bančom. -Da li si dobro?
Dobro sam, dušo. Gde je Banč?
Da li si uradio ono? -Šta da li sam uradio?
Ubio Mikija.
Ne. Reci Banču da me pozove.
Reci mu da treba da dođe po mene.
Zaustavite saobraćaj!
Snimaćemo!
Snimamo, narode. -Snimaj zvuk!
Akcija!
Ovo je sranje. -Rez!
Rez!
Hoćeš samo da odem do njega,
upucam ga u leđa a onda odem? -Da, Šone.
Gurneš ruku u odoru ovako.
Dok prilaziš, upucaš ga u leđa.
Onda vratiš pištolj u odoru i samo nastaviš niz ulicu
kao da se ništa nije desilo.
Ne ide to tako. -Ne?
Da puca čoveku u leđa?
To je upozorenje. Ako hoćete da ga pojede mrak,
morate da mu smestite dva komada u potiljak.
To sam i ja mislio. -Čak ni glupi sveštenik
neće samo da hoda ulicom
i potegne pištolj tamo gde svi mogu da vide.
Šone, dogovorili smo se oko ovoga, i najbolje će biti ako blokada...
Hoću da čujem šta on ima da kaže.
Pokaži mi.
Dobro.
Ne brini. Dobićeš ga nazad.
Hajde, daj mi pištolj.
Isuse. Gumen je.
Jebote. Izgleda stvarno. Ja ću biti ti.
Hajde. Znaš šta da radiš.
U redu. Sjajno.
Akcija.
Drugi u glavu.
Svi gledaju u auto. Niko nas neće provaliti.
O tome sam i govorio.
Halo? -Bridžet mi je uzela auto, telefon,
i pištolj. -Šta?
Bili smo pošli po tebe. -Zašto?
Da ne bi otišao u zatvor, eto zašto.
Zašto si poveo Bridž? -Nije mi ostavila izbora, Rej.
Oboje brinemo zbog tebe. Šta sam mogao da kažem?
Dobro. Gde si?
Boston. -Moraš po moja kola. Na Južnoj stanici su.
Ključevi su u konzoli.
I dođi u Gardner motel, soba 46, u redu?
Ljudi koji zaboravljaju. Koji samo obrišu sećanja.
Kako to zovete? -Potisnuta sećanja?
Da, potisnuta. -O čemu razmišljaš?
O nečemu što je moja ćerka rekla. -Šta je rekla?
Da sam naučen da zaboravljam. -Naučen?
Nisi imao mnogo izbora, Rej.
Trauma je lopov. Što si mlađi kad to počne
i što se duže to dešava, više sećanja će ti oduzeti.
Isuse, Rej. Šta se desilo? -Nije važno.
Da, ali jesi li našao Mika?
Ne.
A Bridž? -Ništa.
Je li to ona?
Da? -Tvoj otac je zvao.
Kad? -Prodaje nam papire.
Rekla sam mu da se sretnemo u našoj kući u Velesliju.
Mislila sam da želiš da znaš.
Moram da idem. -Stani, o čemu se radi?
Daj mi ključeve. Moram da idem. -Ne, idem s tobom.
Ne. Ostani ovde. Pokušavaj i dalje što se tiče Bridž.
Lina. Ćao. -Pasoš, socijalno osiguranje,
i izvod iz matične knjige rođenih.
Ovo ti je pristupni kod za tvoj račun u Bankaribe.
Hoću da ga upamtiš i baciš papir.
Bankaribe. Dobro. -Već sam te prijavila za let
i prošao ti je pasoš, ali proveriće ga opet na gejtu.
Karakas? -Oni ne vrše ekstradiciju. -Dobro.
Hoću da prođeš kroz bezbedonosnu kontrolu
i da ne staješ ni zbog čega, čak ni zbog toaleta.
Otići ćeš do gejta, ući ćeš u avion
i pretvaraćeš se da spavaš. -Dobro.
Kada mogu da se vratim?
Šta? Ne mogu da se vratim?
Ukoliko ne želiš da provedeš ostatak života u zatvoru.
Darile, ne zajebavaj se.
Samo prođi kroz bezbedonosnu kontrolu i pritaji se do leta.
U redu? -Dobro.
NA PRODAJU
Alo?
Ćao. Ja sam u Bostonu.
Pa? -Pa...
Stojim na tremu kuće gde sam odrastao.
I ne znam, počeo sam da razmišljam...
Šta ako bih počeo opet ispočetka?
Šta ako otkupim kuću nazad?
Šta ako pokušam opet?
Mislim da bismo mogli da stvorimo neke divne porodične uspomene ovde.
Brendane, znaš da to tako ne funkcioniše. Znaš to.
Šta ako je tako? -Da je tako, svi bismo se vratili
u rupčagu u kojoj smo odrastali
i živeli srećno do kraja života, svi do jednoga.
Hoćeš da dođeš ovamo u posetu?
Dođi ovamo.
Ništa ne obećavam, ali dođeš ovamo,
nađeš posao, dobiješ pomoć.
Možda i ja dobijem pomoć.
Možda.
-Ne mogu više od toga.
Možda nije pravi trenutak, g. Goldman.
Zovi me Ezra, molim te. -Možda nije pravi trenutak, Ezra.
Izvini. Ne sećam se kako se zoveš. Rej.
Naravno. Rej.
Miki me je učio kako da pričam južnjački.
Idemo do prodavnice pića po kondome kako bih mogao da kresnem
opako seksi kasirku iz Dankisa.
Spreman? -Šta? -Mislio sam da ćemo na večeru kod None,
možda da malo razgledamo grad? -Izvini, Ezra. Ne večeras.
Ne? -Radim. Znaš to.
Furam metodsku glumu, a Miki, on je...
Naravno. Radi ti svoje, mali. Volim te. Lepo se provedi.
I ti možeš da uzmeš ostatak večeri slobodno, Rej.
Hvala na svemu. -Da, uzmi ostatak večeri slobodno, Rej.
Učini mi uslugu. Drži na oku onoga,
i zovi me ako nešto iskrsne.
Postaraću se za to, g. Goldman.
Rej.
Znaš li šta je hutspa? -Ne, gospodine.
Imaš ti to.
Ne brini, to je nešto dobro.
Loša si.
Uvalićeš me u nevolju.
Imam priče. Istinite!
Nijedan od sveštenika koje znam nije osvetnik. -Rej!
Osvetnik? -Ćao, dušo. -Previše su zauzeti
oko uvaljivanja svojih kita tamo gde im nije mesto. -Šta je?
Moraš mi pomoći ovde, Rej. Imali su dovoljno kokaina
da im potraje do Nove godine. Moram da zatvorim.
Svi oni su pokvareni.
U redu. -Zato su potrebni ljudi poput mene
da održavaju ravnotežu. -Ted želi da zatvori.
Može ako mu je ponestalo viskija, a nije.
Vreme je da idemo.
Kako je južnjački žargonski naziv za keš?
Keš.
Daću vam, dobri gospodine, hiljadarku u kešu,
ako nam dozvolite da ostanemo još jedan sat. -Rej, zaključaj.
Hajde, Rej. Kad ćemo ikad više imati priliku da partijamo s filmskom zvezdom?
Da, Rej, kad ćemo ikad više
imati priliku da partijamo s filmskom zvezdom?
Naravno.
Gde je Mik? -Otišao je.
Rekao mi je da je tvoj. -Šta?
Novac. Rekao mi je da je tvoj.
Nije ga uzeo?
Ne.
Tvoj je, zar ne, Rej?
Šta? -To je ono što si sve vreme hteo, zar ne?
Ne. -Hteo si novac i pomogao si mu.
Priznaj.
Slušaj, Moli. -Rej, gde je on? Tako sam umorna.
Samo želim da mi kažeš šta si uradio mom ocu.
Žao mi je.
Rej.
Rej, gde je on?
Samo želim da mi kažeš šta si uradio mom ocu.
A ti?
Šta si uradio, Rej?
Šta si uradio, Rejmonde? Šta si uradio?
Šta? Kresnuo sam je pozadi kao što si rekao.
Da, ali još ga ispijaš.
Treba da otvoriš usta i zabaciš viski pozadi
kao da pokušavaš da ispereš zadnji deo grla.
Dobro plešeš, Mik. Čak iako se to ne uklapa s pesmom.
Sranje.
Izvini. -Jesi li dobro? -Izvini, dušo.
Sedi, Miki. -Moraću da presedim ovu.
Treba mi cigareta. Ko ima cigaretu?
Dobro.
Kakav je lik tvoj otac.
Baziram celu svoju ulogu na njemu. -Stvarno?
Opak lik ali dobrodušan.
Dobro ga je opisao, Rej. Bože, to je savršeno.
Ne radi to. -Pucaš li čoveku u leđa,
to je upozorenje. Ako želiš da ga pojede mrak, pucaj mu u potiljak.
Spusti pištolj. Rimuje se, znaš?
Dva u potiljak, pojede ga mrak.
Dva u potiljak, pojede ga...
Bože.
Jebem ti.
Ubio sam je. Bože.
Moj život. Bože.
Rej, šta ću da radim?
Šta ću da radim? Bilo je slučajno. Kunem se, Rej.
Isuse Hriste. Otići ću u zatvor.
Daj mi pištolj.
Daj mi ga.
Bio si u svojoj prikolici.
Previše si popio s Mikom i uspavao si se tamo.
Šta? -Reci to.
Napio sam se u prikolici s Mikijem i uspavao sam se tamo.
Halo? -G. Goldman. Bolje bi bilo da se nađete sa Šonom u njegovoj prikolici.
Smesta! Reći ću vam kasnije gde možemo da pričamo.
Rej Rej. Rej.
Jesi li dobro?
Rej.
Jesi li dobro? Otključaj vrata.
Otključaj ih.
Jesi li dobro? -Moram da pozovem Ezru.
Hajde. Pomoći ću ti. Dođi.
Hajde.
Samo lezi dole. Samo lezi...
Da vidim šta ti je, Rej. Daj da vidim.
Evo. -Ovo je gadno, Rej Rej.
Moram da nađem Bridž. -Slušaj me, Rej Rej. Ovo je gadno.
Moramo da te odvedemo u bolnicu. -Bez bolnica, Mik.
Pritiskaj to. Doneću peškire.
Hajde, veruj mi.
Ti si dobar momak. Nemoj nikome dozvoliti da ti kaže drugačije.
Bio si anđeo.
Mik. -Šta je, sine?
Znam... Znam da si se trudio.
Uzeo si novac? -Ne, nisam ga uzeo.
Bio je tvoj. Zaslužio si ga. -Ne, nisam.
Da, zaslužuješ ga. Zaslužuješ ceo svet.
Ono što sam uradio... -Ono što si radio?
Rej, pazio si na sve nas.
Ne. Ono što sam uradio tebi.
Hoću da znaš...
Nisi to zaslužio.
Šta?
Ribe moraju da plivaju.
Da. Sećaš se, ribe moraju da plivaju, ptice moraju da lete.
Moram da volim jednog čoveka dok ne umrem.
Ostani sa mnom, Rej. Ostani sa mnom.
Ne mogu da ne volim svog čoveka
Kažu mi da je lenj, kažu mi da je spor
Kažu mi da sam luda, možda znam
Ne mogu da ne volim svog čoveka
Kad on ode.
Kad on ode, to je kišni dan.
Ali kad se vrati, dan je lep. Sunce će sijati.
Šta si uradila?
To je moralo da prestane. Moralo je da se završi.
Sve je u redu.
Sve će biti u redu.
Vodi je odavde, Banč. Molim te.
Čuješ li me? Vodi je odavde.
Tata. -Bićeš dobro.
Idi.
Rej, jesi li tamo?
Znam da si pokušao da mi pomogneš.
Molim te nastavi da pričaš sa mnom.
Nisam mu rekao. -Šta mu nisi rekao?
Nisam mu rekao...
da ga volim.
I da mi je žao. Žao mi je zbog onoga što sam mu uradio.
Šta si mu uradio?
Smestio sam ga u ćuzu. Nije to zaslužio.
On nije bio kriv, ali ja... Ja sam to uradio.
Čak iako ga ja nisam ubio, okončao sam mu život pre 30 godina.
Kako to misliš, "Čak iako ga nisi ti ubio"?
Soba 46... -Rej.
Gardner motel, Boston. -Ne. Ne, stani. Slušaj...
Ruke! Da ti vidim ruke! -Pištolj! Ima pištolj!
Ne mrdaj!
Preveo: Bambula