SERIÁL NETFLIX
Než jsem začal tvořit, nevěděl jsem,
že se toho musím tolik naučit.
Ale jen učení nestačí.
Vyžaduje to i velkou výdrž.
ZAČÁTEK DRUHÉ ZKOUŠKY
Hrozně mě bolí oči. Nemůžu je otevřít.
Kopřivka je taky hrozná.
Začíná mi být zima.
Vážně?
Je tohle můj konec?
Jaguči?
Mori?
Co je?
Taky jdeš na zkoušku?
Sakra.
Vypadám dost hrozně.
Jsi v pořádku?
- Školní lékař… - Není třeba.
Není to tak hrozné, jak to vypadá.
Omlouvám se. Můžu se o tebe opřít…
Co?
Ty jsi Jotasuke.
Jsi v pořádku?
Jo, nic mi není.
Jestli ti je špatně, půjdeme k doktorovi.
Vezmu ti kufr.
Můžeš vstát?
Pojďme nahoru.
Jestli už nemůžeš, měl bys k doktorovi.
Měj se.
Proč ti tolik pomáhala?
Jsme ve stejné místnosti.
Jsem ve stresu, že jsme ve stejné místnosti.
Promiň, že tě obtěžuju.
Pak se budu muset omluvit Kuwaně.
Místnost je otevřená.
Říkala, že je otevřeno.
To je…
Rozdám vám písemné zadání.
NAMALUJTE COKOLI Z MÍSTNOSTI SPOLU S MODELKOU
Jak se dalo čekat, zadání je namalovat modelku.
Uklidni se.
Můžete začít.
První den druhé zkoušky.
Téma…
je nahá modelka.
Paní učitelko, dlouho jsme se neviděli.
Přišli jsme si pro věci.
Zdravím, už je to dlouho.
Jsou to těžké věci. Unesete to?
- Odvezu to autem. - Já taky.
Já si jen vyhrnu rukávy.
Dnes se koná druhá zkouška, že jo?
Závidím jim. Taky bych na ni šla.
Paní učitelko, jaké je podle vás zadání?
Buď socha nebo nahá modelka.
Proč myslíte?
Zadáním první zkoušky byl autoportrét. Velmi přímočaré.
Aha.
Okada jde na Džošibi
a já letos zůstanu na TIU.
Já doufám, že Jaguči a ostatní kvůli nám budou tvrdě pracovat… au!
Za co to je?
Převezmi odpovědnost za svou vlastní práci.
Sakuraba dělala tu zkoušku už potřetí.
Co?
Nosila uniformy místo montérek, aby ušetřila.
Co budeš letos dělat?
Budu půl roku pracovat na brigádě, našetřím si
a na TIU budu chodit jen v zimě a před zkouškami.
To byl můj plán.
Rozhodla jsem se, že letos to bude můj poslední pokus.
Vždyť jsi tak dobrá.
Budeš v knihkupectví, kde ti nabídnou plný úvazek?
Aha. Hodně štěstí.
Můžeš mě kdykoli navštívit.
Půjčím ti tajně ten stojan.
Zkoušky jsou fyzicky náročné.
Ani se nedá popsat, jaký tlak cítí studenti, co nemají moc peněz.
A když nejsou vyčerpaní mentálně,
někteří se nejdřív zhroutí fyzicky.
Poslední tři dny…
Jen ty tři dny…
Vydrž to.
Nahá modelka.
Tohle zadání….
Když se nad tím zamyslím,
tak mám docela kliku.
Poprvé maluju nahou modelku,
ale poslední dobou o nahotě dost přemýšlím.
Myslel jsem, že malování nahé modelky
mě dokáže vzrušit.
Ale když ji vidím jako předmět, snadno si na to zvyknu.
Nahota…
Ano, nahota.
Podívat se na své nahé já
a ukázat ho lidem
znamená přijmout sebe sama.
Hezké i ošklivé stránky.
Je to pravda, ale…
nakreslit své nahé já a nahé tělo někoho jiného
je úplně jiné.
Fuj.
Olej začíná smrdět.
Uklidni se.
Autoportrét z první zkoušky
chtěl po studentech, aby interpretovali sami sebe.
Takže tenhle úkol
chce po studentech vyjádřit
estetiku, hodnoty, filosofii a všechno ostatní.
Vůbec mi to nemyslí.
Můžu nahotu interpretovat jako pravé já člověka?
Chvíli trvá, než olej uschne,
takže bych měl začít s podkladovou vrstvou.
Kolik je hodin?
Sakra.
Nemůžu otevřít oči.
Sakra.
Usnul jsem.
To je strašný!
Ale už mě tolik nebolí hlava.
Zbývají tři hodiny, včetně přestávky na oběd.
Jsem zvyklý začínat
později než všichni ostatní.
Zbývají dvě hodiny.
Zbývá hodina.
Zbývá 30 minut.
Zbývá pět minut.
První den je za námi.
Dejte si věci do skříňky.
TOKIJSKÝ INSTITUT UMĚNÍ
Vážně? Aha.
Tak zatím.
Mám dost.
Odvedli jste dobrou práci.
Můžete mi pro začátek zkusit načrtnout své dílo?
Probereme je.
To je rychlost.
Nahá modelka, co?
Udělala jsem to po svém jako vždycky.
Taky jsem zachytila pohyb modelky.
Zapracuj prvky z té dané chvíle
a snaž se ji zachytit.
Já jsem při práci na úkolu zohlednil umělecké pózy
z dějin umění.
Jen pozor, ať to není kostrbaté. Vyhraj si s tím.
To je pro dnešek vše. Mějte se.
To je fofr.
Paní učitelko.
Jaguči nepřišel, že ne?
Neboj se. Volal mi.
Soustřeďte se teď na sebe.
Sakra.
Na chvíli jsem se zmátořil,
ale když jsem začal používat oči a hlavu,
rychle se mi to zase vrátilo.
Jakkune?
Volá ti učitelka z přípravky.
Ahoj, Jaguči.
Jak se cítíš?
Bolí mě oči jako čert.
A taky hlava.
A mám kopřivku…
Je to legrační.
Proč zrovna teď?
Je to tím načasováním.
Nejspíš to jsou příznaky stresu a oční únavy.
Ale na první den je to moc.
Jaguči je středoškolák.
Možná to nezvládne…
Paní učitelko.
Já jsem si za téma zvolil nahotu jako pravé já člověka.
Ale to asi nestačí, že?
- Sakra! - Jaguči.
Nesmíš to vzdát!
Je moc hlasitá.
Je pravda, že je to průměrný motiv.
Můžeš mi to poslat to do e-mailu, který ti nadiktuju?
NOVÝ E-MAIL JATORA JAGUČI
Kompozice je dobrá, to se dalo čekat.
Ale pravda je, že motiv je nevýrazný.
Z toho mě začala bolet hlava.
Jaguči.
Chceš získat nějakou výhodu?
Výhodu?
IBUPROFEN CHLADIVÁ NÁPLAST
Tak tuhle výhodu myslela.
Jakkune.
Jak se cítíš?
Je mi mnohem líp.
Kéž bych mohla být nemocná místo tebe,
ale ty to musíš překonat sám.
Jen se moc nepřepínej.
Jsem v pohodě.
Tak zatím.
TOKIJSKÁ UNIVERZITA MÚZICKÝCH UMĚNÍ
Dobré ráno, Jotasuke.
Dobré ráno.
- Jsi v pohodě? - Je mi skvěle.
Skvěle jsem si odpočinul.
Aha.
Včera jsem si jen rozvrhl kompozici a podkladovou vrstvu.
Druhá zkouška pro mě začíná až dnes.
V uměleckých dílech jsou tři hlavní prvky.
Je to motiv, kompozice a vyobrazení.
Zatím mám jen kompozici.
Druhá zkouška trvá tři dny, vždy po pěti hodinách.
Už jsem promrhal první den, takže mám jen deset hodin.
Než si sednu, musím si vyjasnit motiv.
Jaguči, tvoje ruka.
Udělal jsem to nevědomky.
Překousni ty dva dny.
Až bude po všem,
tak si zahraju Pokémony a budu spát.
Měl bys dneska zabrat.
Místnost je otevřená.
Znázornění nahoty jako skutečného já člověka.
To je průměrný motiv.
Co pro tebe, Jaguči,
znamená skutečné já?
Paní učitelko.
Možná je to moc obyčejné,
ale ponořit se do toho bude trvat věčnost.
A už teď jsem pozadu za ostatními.
To je tvoje výhoda.
Ostatní už začali malovat, ne?
To znamená, že uvidíš jejich odpovědi.
Než začneš malovat, tak vydechni
a rozhlédni se.
Ještě není pozdě si motiv rozmyslet.
Co? Tak počkat.
Nejsou tak daleko, jak jsem si myslel.
Skicář…
Když nad tím přemýšlím, je to jasné.
První den všichni pracují na nápadech ve skicáři
a čekají, než jim zaschne podkladová vrstva.
Nevidím žádné nápady.
Musí tu být aspoň jeden člověk,
co už má skoro hotovo.
Dlouho jsem ho neviděl,
ale Jotasuke je frajer.
I tak
jsem se dostal na druhou zkoušku
spolu s tímhle géniem.
Posaďte se.
Dobrá, začínáme.
Už to začíná.
Chtěl jsem postupovat od motivu, přes kompozici až k vyobrazení,
ale riskoval bych, že mi dojde čas.
Takže nemám jinou možnost než dokončit motiv při malování.
Zatím je můj motiv „nahota znázorňuje skutečnou povahu“.
A soustředit se budu určitě na nahotu.
Chci, aby se mi nahota v obraze líbila ze všeho nejvíc.
Jak ji udělám atraktivní?
Při první zkoušce jsem neustále zvyšoval hloubku.
S dostatečnou hloubkou je umění přitažlivější.
A naopak,
bez hloubky to nikoho nezaujme.
Ale
ještě jsem nezačal ve skicáři.
Mám na to čas?
Teď když se na to dívám zblízka,
ta modelka má hezkou pleť.
Když jsem se díval na své nahé tělo,
vypadalo uboze jako tenká guma.
Všichni jsou víc…
Přidám barvu, abych zvýšil hloubku.
Ale na takové věci nemám čas.
V tom případě…
Nahotu zvýrazním odebráním barvy.
Tahle metoda ušetří spoustu času.
Navíc
tímhle způsobem zvýrazním povrch plátna
a můžu taky vyjádřit, že „nahota zobrazuje skutečné já“.
Pokud chci, aby plátno vypadalo jako lidská kůže,
musím kolem těla vytvořit matné a ploché stěny.
Pak zvýším hloubku přední části obrazu.
Přidám damarový lak, abych vytvořil dojem prostoru.
Pak musím zapracovat na části za tělem
a ponořit se hlouběji do motivu.
Pauza na oběd.
Konečně přestávka.
Máš hrozně velkou krabičku.
- To jsi ty. - Ani jsem si nevšiml,
že jsme na stejném patře.
Viděl jsi Jagučiho?
Viděl jsem ho ráno, ale nemluvil jsem s ním.
Je to tak lepší.
Taky se mi během zkoušky nechce mluvit.
Divný.
Jsi moc v klidu, Hašido.
Vždyť je už druhý den.
V třídenní druhé zkoušce se obvykle
první den začíná kompozicí,
v druhém dni maluješ a ve třetím ladíš detaily.
Můžeš dohnat ztracený čas z prvního dne,
ale jestli použiješ techniky, které musí do posledního dne zaschnout,
můžeš udělat neopravitelné chyby.
Druhý den je už tak dost důležitý.
A protože Jaguči ztratil první den, už nemá žádnou rezervu.
Děláš si o Jatoru starosti.
Jestli
u zkoušky zkolabuje, je to jeho věc.
A můj úspěch nemá s jeho neúspěchem nic společného.
Ale
moc dobře chápu tu bolest z tvorby,
a proto nechci, aby selhal.
To je trapas.
Ale měl bych si s ním povídat.
Jotasuke! Napij se čaje!
Žádný nemáš?
- Děkuju. - Jsi v pořádku?
To mi připomíná…
Proč jsem si Jotasukeho tehdy spletl s Mori?
Jde o to obočí? Nebo o účes?
Nebo mají oba velké oči?
Co je?
Nic. Říkal jsem si, že pauza na oběd pomalu končí.
Jasně.
Chybí mi Mori.
Od maturity jsem ji neviděl.
Pořád tvořila umění o modlitbách.
Tohle zadání by pro ni nebylo těžké.
Spojila by ho s modlitbou.
Pokud ti to připadá modré,
tak ať je to modré, i když je to jablko nebo králík.
Nahota, svoboda ozdobit své nahé já i ošklivost,
to je všechno hezký, ne?
Možná je to jinak, než učitelka Oba myslela,
ale nerozhlédl jsem se kolem dostatečně.
Dokud jsem se nepodíval na ostatní, myslel jsem,
že vnímám pravé já stejně jako ostatní.
Nemám rád nahotu nebo oblečení jako Rjúdži.
A nemůžu malovat modlitby jako Mori.
Moje nahé tělo je ubohé jako tenká guma.
Já jsem taky ubožák.
Bojím se mluvit s lidmi, když se dopředu nepřipravím.
Odpověď tam byla od začátku.
Nahota je pro mě ubohá a nespolehlivá.
Oblečení je jen zoufalá snaha zakrýt vlastní nahotu.
Tahle malba je svět mýma očima.
Proč mě to napadlo až teď?
Není to jasné?
Je to stejný jako autoportrét.
To je tak ubohá odpověď.
Ale to nevadí.
Nevadí? Vážně?
Tak průměrné dílo?
Je to druhá zkouška na TUMU.
Pokud nedokážu vyniknout víc než v první zkoušce,
nevyberou mě mezi 55 finalistů.
Prostě vím, že ne.
Takže…
TERPENTÝN
Překlad titulků: Jan Tvrdík