EN NETFLIX-SERIE
Tänk att jag klarade det första provet.
Du är rätt äcklig, Hashida.
Förresten, jag hörde att Sekai också klarade det.
Jaså?
Det är fantastiskt.
Jag förstår…
Jag är glad för hans skull.
Yaguchi, du blir konstig när nån nämner Takahashi.
Hursomhelst, grattis.
Fem dagar kvar till det andra provet.
Vi har möten.
Prata med mig om nåt oroar er.
Det som oroar mig
är färger.
Fast hon nobbade mig förra gången.
Jag ska ändå försöka.
Yaguchi!
Färger? Visst.
-Va? -Första provet är över.
Om det oroar dig så mycket kan vi diskutera det.
Men det verkar okej.
Vad oroar dig då?
I ett bra färgstarkt verk
blandas olika färger på ett coolt sätt.
Men jag har inget färgsinne.
Att använda färger är komplicerat.
Relation, separation,
form, komposition, material, lätthet, textur och mycket mer.
Man kan skapa oändliga variationer med dem.
Men, som jag nämnde tidigare,
att använda för många trick gör din konst tvetydig även om de fungerar.
Det var därför jag sa åt dig att inte fokusera på färger.
Yaguchi, vilken färg är det här?
-Röd? -Nå…
-Vad sägs om den här? -En gul-röd?
Jag kan inte tro att du är så okunnig om den här vackra färgen.
Skillnaden mellan folk som är bra på att rita och inte
är hur mycket de vässar sitt färgsinne.
Man häller inte bara färg i sin konst.
Du är den enda som vet vilken färg som är bäst för dig.
Hon har rätt.
Jag tittade inte tillräckligt noga på färgerna.
Tack så mycket.
-Du, Yaguchi. -Ja?
Har du träffat Ryuji Ayukawa nyligen?
Nej, inte på ett tag.
Då är det lugnt.
Glöm inte rasterna.
Jag kanske borde kolla på lite färg medan jag fortfarande tänker på färger.
-Herrn. -Ja?
Har vi inte träffats förut?
Vilken överraskning!
Det var länge sen. Du ser sliten ut, Yatora.
Det förstörde alla goda tankar om att se dig igen.
Kommer du hit för konstmaterial?
Ja.
Jag har lite tid över innan jag träffar nån.
Vill du att jag följer med?
OLJEFÄRG
Vad har du haft för dig?
Jag skaffade ett deltidsjobb eftersom jag kuggade provet.
Jaså?
TUA:s japanska konstkurs tar emot noll nyutexaminerade ibland.
Klarade du första provet?
Ja, på nåt sätt.
Det är Vermilion.
Jag gillar färgen.
Vermilion är gjord av cinnober.
Det är ett vackert rött mineral.
Men trots dess skönhet är den giftig.
Förr i tiden var ett jobb i cinnobergruvorna
som en dödsdom.
Ryuji, du är sötare.
-Flirtar du med mig? -Jag menade inte så.
Förresten, min lärare frågade om vi setts nyligen.
Förlåt.
Jag måste gå.
Yatora.
Jag är glad att vi pratade idag.
Lägg av. Det är så läskigt.
Du är så elak.
Hej då. Hälsa läraren.
Det ska jag inte.
Säg det själv.
Jag kan inte. Jag bestämde mig för att inte gå på konstskola.
Hej då. Vi ses.
Jag hade ingen aning.
Jag bestämde mig för att inte gå på konstskola.
Konstskolor är löjligt dyra.
Och det är ingen skyldighet att gå på högskola.
Men Ryuji drog in mig i konstklubben från början.
Det betyder inte att hen måste fortsätta med konst.
Det vet jag förstås.
Varför sprang jag på Ryuji innan provet?
Förresten,
minns du min vän som blev inlagd för en ätstörning?
-Ja. -Hon mår lite bättre nu.
Jaså? Det är goda nyheter.
Hon gav upp konstskolan
och jobbar deltid på en målarkurs.
Jag är glad för hennes skull.
Även om man är bra på att måla
man gör det hela tiden, eller gillar det,
om man har svårt att tävla,
måste man inte välja den här vägen.
Det är svårare att välja den enkla vägen än man kan tro, eller hur?
Du har rätt.
Jag är glad för henne.
Jag tvingade mina känslor på Ryuji.
Jag antar
att hen kunde göra det valet också.
KOBOLTBLÅ PERMANENT GUL ORANGE
Det handlar inte bara om att hälla i färg.
Att välja bort det är lika viktigt.
När jag tänker efter,
är det så uppenbart.
Om jag skärper alla mina sinnen,
förstår jag gradvis vad som är viktigt för mig nu.
Varje färg
sätter igång mitt hjärta.
Det handlar om mer än att välja dem för att de ser bra ut.
Ska jag välja rött med mer fuktighet?
Eller det röda som är skrämmande?
Eller den mer uppfriskande röda?
Vilken röd vill jag ha?
Vad vill jag uttrycka i rött?
Jag klarar mig.
Jag kan fatta rätt beslut.
VERMILION
Jag är säker
att Ryuji också gjorde rätt val.
Det är killen som dumpade Yuka-chan.
Vi träffades på centralprovet.
Du kom ihåg mig.
Hon är den enda nyutexaminerade som klarade konstkursens första prov.
Allvarligt?
Allvarligt.
Synd för Yuka-chan.
Ja.
Men det var så rock'n'roll.
Yuka-chan ritade ett "X" på duken
och lämnade TUA-provet.
Det var häftigt.
De borde ha accepterat Yuka-chan.
Vad sa du?
Ni är fantastisk, frun.
-Var hittade du en så söt tjej? -Jaså?
Kan du beställa champagne åt mig?
Du umgås för mycket med den nya tjejen.
Ursäkta mig.
Hallå, Yatora? Vad är det?
Jag vill fråga dig en sak.
Vad?
På provet…
Ritade jag ett "X" och gick?
Ja.
-Ja. Än sen? -Va?
Om det var allt så måste jag gå.
Vänta, jag… Finns det
-något jag kan göra för dig? -Va?
Vad skrattar du åt?
Kan du göra nåt för mig?
I så fall…
Kom och träffa mig.
På en gång.
Nu?
-Jag kan inte. -Jag visste det!
Jag tänkte be dig spendera lite pengar i baren.
Ingen tur för mig.
Din jävel!
Men…
Det är den du är, Yatora.
Om nån drunknar,
kommer du med en livboj,
men du hoppar aldrig i havet.
Om nån gråter naken,
ger du dem kläder och lyssnar på dem,
men du tar aldrig av dig kläderna.
Jag ska berätta.
Du är lugn, och det är rätt.
Att göra det rätta gör en utmärkt.
Och du är alltid en utmärkt elev.
Men om du bara kan tala ur ett korrekt perspektiv,
har jag inget att säga dig.
Lycka till på provet.
God natt.
Så du larvade runt mitt i natten när du inte klarade provet?
-Jag jobbade. -"Jobbade"?
Klädd så där?
Han ser alltid ner på oss.
Han sa att han ville skapa japansk konst, precis som mamma.
Därför fick han göra som han ville.
Jag är helt slut.
Yuka-chan!
Jag kommer.
Gick du till jobbet? Du måste vara trött.
Fryser du inte?
Drick lite varmt te gjort av kvitten.
Yuka-chan, även om du misslyckades i år
kan du alltid utmana det igen.
Du är en fantastisk konstnär.
En vacker dag ska jag visa hur man väljer en bra pensel.
I min familj är mormor den enda som är snäll mot mig.
Men för mormor
är jag fortfarande den sjuåriga Yuka-chan som älskar att skapa konst.
Då går vi och handlar konstmaterial nån gång.
Mormor,
jag tänker inte gå på konstskola.
Jag kunde inte säga det igen.
Jag har ingen rätt att skratta åt Yatora för att hans karriärplan är hemlig.
Yatora.
Varför ringde han mig?
Jag önskar
att nån skulle
ta mig från den här världen med våld.
Det är gott.
Helvete.
Jag borde inte ha ringt hen.
God morgon.
Vet ni hur könet på en krokodil eller sköldpadda avgörs?
Det beror tydligen på äggets temperatur.
Är det inte fantastiskt?
Okej. Provet är om två dagar.
Ni har fyra verk kvar att göra.
Som jag sa tidigare,
understryker det andra provet tankeprocessen bakom ert arbete
mer än på första provet.
Med andra ord
kanske era skissböcker är nyckeln till att bli antagna.
Därför kommer vi att öppet utvärdera era skissböcker idag.
Va? Allvarligt?
Nu placeras referensverken här.
Lycka till!
Skissböcker?
Jag antar att de räknas som bonuspoäng.
Men grovskisser är väl egentligen anteckningar?
Är det nån skillnad?
-Va? -Just det.
Den tillhör Kuwanas storasyster.
Vänta lite.
Är allas skissblock lika bra som den här?
Nej.
Folk säger att det var därför min syster fick toppbetyg.
Ett undantag.
Men ändå.
Den här består bara av ord.
Den här ser ut som en bilderbok.
Med så många sidor,
förmedlar de direkt
vad konstnärerna försöker säga istället för en enda bild.
Dessutom är de alla unika.
Skit.
Min skissbok är så medioker.
Jag ska kolla skissböckerna i biblioteket.
Jag följer med.
Det är redan lunch.
Vill du äta lunch nånstans?
Jag går till affären.
Jag är inte klar med undermålningen.
Vad synd.
Du är verkligen en mönsterelev, Yatora.
Du är alltid en utmärkt elev.
Vad menade du med det?
Förlåt.
En vän sa nåt liknande till mig igår.
Om nån drunknar,
kommer jag med en livboj,
men hoppar aldrig i havet.
Hallå!
Jag fattar.
Jätteroligt.
Men allvarligt,
att ta med en livboj är definitivt rätt sak att göra.
Det är sant.
Men,
bara de som har dränkt sig
kan dela kvävningens smärta och havets fasor.
Om man vill delta i deras samtal,
har man inget annat val än att hoppa i.
Tja,
jag vet inte om det är nödvändigt.
Jag ska äta lunch nu.
Vad tusan?
Varför måste jag offra allt för Ryuji?
Vad ska det betyda?
Och varför bryr jag mig så mycket?
Jag kan inte koncentrera mig.
Snälla, låt mig koncentrera mig.
Jag måste få in mer i mitt skissblock.
Då påbörjar vi den öppna utvärderingen.
Jag gillar din, Yaguchi.
Inte en chans, min är så medioker.
Den har fler detaljer.
Den är sådär.
Jag föredrar också den Kuwana höll i.
Men i den här mer detaljerade,
-använder du färgerna fint, Yatora. -Allvarligt?
Enda sättet att utvidga ens värld,
är att uppleva saker man inte är van vid.
Dessutom,
ibland kan andra identifiera ens styrkor åt en.
Ryuji verkade vara bra på sånt här.
När jag tänker på det,
har jag inte sett Ryujis verk sen andra året i gymnasiet.
Förlåt.
Du kan inte gå igenom andras verk utan tillåtelse.
Jag antar det.
Åh?
Vi möts igen.
Hej,
har du några foton på Ryujis verk?
Är du en stalker?
Nej! Tja, jag…
-Jag råkar ha några. -Allvarligt?
För att jag är Yuka-chans stalker.
Här.
Det här är inte japansk konst.
Jaha, de där.
Här.
Va?
Den första var mer…
Jag föredrar den första.
Jag också.
Yuka-chan såg obekväm ut på bildlektionerna i japansk konst.
Yuka-chan ritade alltid modeskisser mellan rasterna.
Va?
Varför valde Ryuji japansk konst till att börja med?
Mamma!
-Sakerna i mitt rum… -Fråga inte mig.
Det är din far.
Det här strider mot mänskliga rättigheter.
Far.
Ta den här chansen att bli som vanligt igen.
Jag måste härifrån.
Det är det enda sättet…
Yuka-chan.
Jag öppnar dörren.
Mormor.
Dina dyrbara konstmaterial.
Jag lyckades bara behålla de här.
Mor, du borde inte.
Du är i trubbel utan konstmaterial. Eller hur, Yuka-chan?
Ja.
Kom igen. Gråt inte.
Förlåt.
Mamma,
släng aldrig de här igen.
Va? Jag har inget att säga dig.
Vad är det med din röst?
Gråter du?
Jag vet inte.
Var är du nu?
Vem vet?
Kommer du och möter mig?
Det är inte likt dig.
Är inte provet i övermorgon?
Det stämmer.
Men jag vill inte göra provet och oroa mig för dig.
Det är inte rättvist. Det var du som ringde hela tiden.
Att säga "jag vill träffa dig" är ännu mindre likt mig, okej?
Hör på.
Om nån drunknar,
skulle jag ta med en livboj, men aldrig hoppa i havet.
Om jag hoppar i havet kanske vi båda drunknar.
Men om jag inte kan hjälpa till på nåt annat sätt,
hoppar jag bara!
Var är du nu?
-Hej. -Vart ska vi?
Hamburgerstället framför stationen är öppet till kl. 23.00.
Yatora.
Ja?
Jag åker inte hem i dag.
Jag förstår.
Yatora.
Om du inte har nåt val än att hoppa i, kommer du verkligen göra det?
Vad menar du?
Ska vi drunkna?
I havet.
Jag kommer inte att drunkna.
Jag fortsätter simma för att hålla mig vid ytan.
Om jag är tillbaka vid lunch imorgon, hinner jag göra ett verk till.
Nå?
Kommer du inte?
Undertexter: Carita Koro