EN NETFLIX-SERIE
TOKYO KONSTINSTITUT
Oljemålningskurs för Yaguchi.
och Japansk konst för Ayukawa, eller hur?
Ja.
Alla kurser har första lektionen tillsammans.
Atmosfären är annorlunda än i konstklubben.
Alla siktar på konstskolor.
Det är väl uppenbart.
Men det är bättre än att bara öva stilleben.
Spänningen är inte så illa.
Vi börjar med att rita gipsfigurer med träkol eller blyertspenna.
Jag kommenterar era verk under den sista timmen.
Fråga mig vad ni vill.
Ursäkta mig.
För stilleben, ritar jag bara det jag ser?
Ja.
Okej, jag tar närvaron.
Jag förstår.
Vissa har aldrig gjort stilleben trots att de siktar på konstskola.
Letar du efter ett suddgummi? Du kan ta hälften av mitt.
Vem fan är du?
-Herr Kamei? -Här.
Jag har hört att många som sysslar med konst är knäppa.
-Men den här killen är speciell. -Herr Takahashi?
-Herr Yotasuke Takahashi? -Här.
Ett konstigt sätt att hålla.
Jag har ritat gipsfigurer två gånger.
Det här är verkligen inte lätt.
Människans ansikte är en kombination av komplexa former.
Om man fixar till en del blir en annan del konstig.
Vad är detta? Vänster öga sitter lite konstigt.
Det här ansiktet känns bekant.
Folk ritar omedvetet ansiktet de ser och rör vid mest.
Försök att inte rita era egna ansikten på figuren.
Även om jag raderar det, är pappret lite färgat.
Vad ska jag göra?
-Förlåt. -Det är okej.
Ansiktet är en röra.
Jag borde koncentrera mig på min teckning nu.
Vänta. Proportionerna är helt fel.
Det är lustigt att man inte märker bristerna i sin teckning
innan man ser den på hyllan.
Ja, jättekul.
Den mörka bakgrunden….
Det är den där flickans teckning.
Den mörka bakgrunden får det vita gipset att sticka ut.
Så ska det se ut.
Han är bra.
Det är fusk.
Ett tyst…
Ett tyst skrik
ekade inom mig.
-Herr Takahashi. -Ja?
Proportionerna är bra och du använder kolet väl.
Jag har väl inget att kritisera.
Hur många gipsfigurer har du ritat förut?
Det är första gången.
Han är exceptionell.
Han sticker ut, även där.
Dessutom verkar han vara på sjunde plats på nationella språkprovet.
Jag förstår.
Men du fick inte heller så hård kritik.
Ignorera mig inte!
Han är ett geni, eller hur?
Jag trodde aldrig att jag hade talang.
Men jag trodde att jag hade blivit bättre.
I slutändan,
är jag bara människa.
-Hördu. -Men du fick mig att skratta.
Du är ganska girig.
Men jag gillar det hos dig.
Va?
Man kan inte jämföra sig med Gud.
De flesta eleverna där
hyllade honom omedvetet, som om han var i en annan liga.
Som du gör med Mori, eller hur?
Men du verkar inte se Takahashi på det sättet.
Om du avundas honom kan du fortfarande kämpa.
Hej då. Mitt tåg är här.
Precis. Ryuji hade rätt.
Varför är jag så arrogant?
Jag började måla för ett halvår sen.
Det finns många skickliga människor.
Du är…
Yotasuke Takahashi, eller hur?
Jag ryser.
Du stod över alla andra.
Jag antar det.
Han har säkert inga vänner.
Siktar du på TUA?
Ja.
Han är nog ett geni.
Och jag är…
bara mänsklig trots allt.
Jag är inte speciell. Jag kan inte vara ett geni.
Jag kan bara bli bättre om jag övar.
Förlåt att jag bara dök upp. Vi ses.
Vi ses, Yaguchi.
Då ska jag öva tills man inte kan skilja mitt arbete från ett genis.
Oj. Hon är jättesöt.
Flätor?
En pottfrisyr?
Yotasuke Takahashi.
INGA VISKNINGAR
Hej.
Sätt er så länge.
Jag ska hålla i kursen från och med i dag.
Jag är er lärare, Oba.
Trevligt att träffas.
Jag ska intervjua er alla en efter en.
Ta med ert arbete till förhörsrummet när ni blir kallade.
Herr Aikawa.
Ja.
TERPENTIN
TOALETT
Skit.
Jag visste inte att terpentin orsakade utslag.
Hej, Yatora.
Hej, Ryuji. Går inte du på den japanska konstkursen?
Detta är sjätte våningen.
Jag har saker att göra.
-Är du förstoppad? -Nej!
Sasaki.
Jag?
Vad är det?
Jag heter Ayukawa.
Snälla, gå på dejt med mig nån gång.
Visst.
Den personen
låtsas inte bry sig om vad folk tycker.
Hon är inte min typ.
-Yuka-chan. -Så gulligt.
Yaguchi.
FÖRHÖRSRUM
Trevligt att träffas.
Jag heter Oba.
Jag heter Yaguchi. Trevligt att träffas.
-Din favoritskola? -TUA är mitt enda val.
Jag förstår. Okej.
Du är smart, eller hur?
Va?
Och toppstudent, eller hur?
Men du kommer nog inte in på TUA som det är nu.
Du håller inte igen.
Det här är av en kille som kom in på TUA.
TUA är en plats som värdesätter en persons vision, personlighet,
och världsbild mer än nån annanstans.
Den här målningen är också uppriktig och intressant.
Men för att uttrycka det på värsta tänkbara sätt,
du målar bara det du ser framför dig.
Men,
det viktigaste är att skapa sin egen konst.
Av den anledningen kanske du borde studera bildkomposition.
Bildkomposition?
Ja. Ett svar som denna konstnär kom på.
Genom att uppskatta olika verk
och kunna ge olika svar,
kan man återspegla dem i sina egna verk och idéer.
Imitation är helt okej.
Alla börjar med imitation.
Men om du bara lånar uttryck från andra,
går du inte längre.
Först måste du veta vad du gillar.
Vi börjar med det.
Gå på museum eller läs konstböcker.
Gör vad du vill.
Notera bara det som berör ditt hjärta.
Då vet du vad du gillar.
Bildkomposition?
Veta vad jag gillar?
Jag antar att jag inte kan måla planlöst.
Nästa, Hashida.
Ja.
Hashida.
Det är intressant.
Mycket lustigt.
Pennans nyans är lite grov,
men idén är lätt att förstå.
Jag gillar det.
Så detta är också ett sätt att skapa.
Är det vad bildkomposition handlar om?
Jag borde gå på museum.
Jag gillar konst, men jag är inte bra på att uppskatta det.
Yotasuke.
Ska vi gå tillsammans?
Varför?
Jaså, utställningen på Morzon Museum?
Får jag följa med?
Tack för att jag fick följa med.
Kom igen. Sluta.
Och du är…?
Jag heter Haruka Hashida.
De här flätorna visar hur seriös jag är.
Jag förstår.
Går ni på samma skola?
Ja. Jag går på bildlektionen.
Sekai är i den avancerade klassen.
Det måste vara trevligt att ha en vän från samma skola.
Precis.
Jag tycker inte det.
Går du ofta på museum?
Typ.
Jag går ofta dit.
Det är min hobby att se andras verk.
Jag är så generad.
Min nivå är lägre än jag trodde.
Hur ofta går du på museum?
Va? Tja…
Ser jag ut som en som går på museum?
-Jag skäms. -Gör inte det.
Jag fattar inte Picassos målningar.
Jag trodde att jag kunde måla dem.
Jag gillar inte heller Picassos målningar.
Va?
För mig är konst lite som "oätbar mat".
Va?
Det är naturligt att gilla och ogilla.
Dyra rätter är inte alltid goda.
Att känna till stället och tillverkningsmetoden,
kan göra att jag tycker att det är utsökt.
Även om jag inte är intresserad blir jag nyfiken på recensioner.
Även nåt som inte betyder nåt för världen
blir en skatt när den är gjord av någon viktig.
Jag förstår.
Men ibland är förklaringen
annorlunda mot vad jag trodde.
Det viktigaste med konst är hur man känner för den.
Jag förstår.
Vi låtsas att vi ska köpa några verk.
Tittar på dem med avsikt att köpa dem?
De kanske blir mer lättillgängliga.
Den här tavlan
skulle lysa upp mitt hem om jag hängde den mitt i trappan.
Porträtt funkar inte för mig.
Kan jag verkligen vara så nonchalant?
Kanske,
behöver inte konst vara så högfärdigt och svårt att närma sig.
Det kanske är okej att välja vad jag gillar.
Jag brukade avfärda konst som obegriplig.
Men nu tänker jag djupare.
Det är första gången jag köper en konstbok.
Jag vet ett bra anmitsu-ställe i närheten.
Jag går hem.
Vänta. Sluta.
-Ska du gå? -Nej då.
Jag gillar anmitsu.
Vi går i förväg.
Va?
Ryuji.
Hej.
Får jag bomma en cigarett?
Jag önskar att det regnade idag.
Inget är mer smärtsamt än att få hjärtat krossat en solig dag.
Berättade du att du är kille?
Ja.
Om killen trodde att du var kvinna,
fick han nog spel när han fick veta att du är transa.
Jag vet.
Men bra för dig
att bli kramad på slutet.
Skojar du?
Det är hemskt!
Han skulle aldrig göra så mot en tjej.
Först blev han förvånad.
Sen såg han ångerfull ut.
Och plötsligt visade han ett vänligt uttryck
och kramade mig.
"Jag är hetero, så du förstår väl?"
Du har ett vackert ansikte.
Du skulle vara mer populär om du klädde dig som en man.
Jag antar det.
Men om jag måste vara vad världen säger åt mig att vara,
dör jag hellre.
Tjejer gillar mig för att jag är så här.
Jag förstår mig på kvinnor, men ser inte sexuellt på dem.
Ibland berättar de saker som de inte kan säga till andra tjejer.
För tjejer, är jag som en prins.
Jag ogillade dig alltid.
En konstig men populär transvestit.
Är det så konstigt att jag klär mig som en tjej?
Är det konstigt att vilja vara söt?
En man, som älskar en annan man?
Kan jag inte skydda mig själv genom att göra som jag vill?
Det hen gillar kan kanske skydda hen,
men det skadar hen också.
Jag tror….
…att ju mer jag lär känna Ryuji,
desto mindre knäpp tycker jag att hen är.
Jag är verkligen en låg person.
Killar på skulpteringskursen har bra muskler, va?
Det var en väldigt snabb återhämtning.
Yatora?
Mina ögon är öppna nu.
Atletiska pojkar är bättre än konstnärliga.
Jag tror inte att jag gillar den personen trots allt.
Det är overkligt.
Granatäpplet du använde som ämne exploderar.
Visst är den söt?
Ja, gulligt!
Yaguchi.
Ja.
Ditt arbete är vackert,
men jag vet inte vad du vill säga.
Försök måla fler provmålningar.
Det ska jag.
Jag vet fortfarande inte
exakt vad jag gillar.
Hashida, Yotasuke.
Förlåt för häromdagen.
Oroa dig inte.
Det är okej.
Om den sötnosen är singel, säg att du känner en bra man för henne.
Se på dig, lätt som en plätt.
Det verkar vara en tävling om sommarkursen.
Tävling?
I korthet,
rankas alla medlemmar på oljemålningskursen.
I förberedelseskolan, var jag femte från botten.
Det är så spännande.
Vilket äckel.
Det är en sällsynt chans att se återvändande studenters konst.
Jag är inte rädd för återvändande studenter.
Men är du inte orolig?
Tja…
Men för några år sen, var den högst rankade ansökande inom oljemålning
en nyutexaminerad.
Va? Jaså?
Visste du inte det?
Hon heter Kuwana.
Den där flickans storasyster.
Oj.
Tydligen gick hela familjen Kuwana på TUA.
De är fullblod.
En tävling…
Ett test.
Det är en bra chans att se återvändande studenters konst.
Men,
om Mori var rankad femma från botten,
var hamnar jag då?
Sluta.
Jag måste lista ut bildkompositionen.
Ett svar som konstnären kom på.
Imitation är okej.
Tillämpa det på min konst.
Tja.
Det är fortfarande lite svagt.
Varför?
Men du utmanar dig själv. Det är fantastiskt.
Ditt sinne borde vara mer öppet än förut.
Och jag som fokuserade så hårt på uttryck och komposition…
Nästa, Kuwana.
Okej.
Ja. Det är lugnt.
Ja.
Jag hatar att erkänna det, men Kuwanas konst sticker ut.
Men varför?
Komposition är ett sätt att få ens konst att sticka ut.
Varför är min konst "svag"?
Jag får fortsätta försöka.
Nåt stämmer fortfarande inte.
Förlåt att jag tar upp din tid.
Jag kan inte lista ut det själv.
Jag ser ingen skillnad
mellan referensen och mitt jobb.
Det är som en ytlig kopia av nåns konst.
Din referens är ett tidigt verk av den moderna konstnären Tamana Moteki.
Men det är bara en ytlig kopia.
Du förstår inte den sanna kärnan alls.
Undertexter: Carita Koro