A NETFLIX SOROZATA
TOKIÓI MŰVÉSZETI EGYETEM
Olajfestő kurzus Jagocsinak
és japán művészet Ajukavának, ugye?
Igen.
Az első óra minden kurzus számára közös lesz.
Más a hangulat, mint a rajzszakkörön.
Itt mindenki művésziskolába készül.
Ez nyilvánvaló.
Jobb, mint az egyszerű csendélet gyakorlása.
A feszültség nem vészes.
Szoboralakokat fogunk rajzolni szénnel vagy ceruzával.
Az utolsó órában értékelem a műveket.
Kérdezzenek nyugodtan!
Elnézést!
A csendéletnél azt rajzolom, amit látok?
Igen.
Lássuk a jelenlevőket.
Értem.
Van, aki sosem csinált csendéletet, bár művésziskolába készül.
Radírt keresel? Itt az enyém fele.
Ki a fene vagy?
- Kamej úr? - Jelen.
Úgy hallottam, hogy aki művész, az különc.
- De ez a fickó nem semmi. - Takahasi úr!
- Takahasi Jotaszuke úr? - Jelen.
Érdekes kéztartás.
Kétszer is rajzoltam szobrokat.
Ez nem könnyű.
Az emberi arc összetett formák kombinációja.
Ha egy részt átrajzolsz, egy másik furcsa lesz.
Mi ez? A bal szem helyzete kicsit furcsa.
Ismerős ez az arc.
Az emberek tudatlanul is azt az arcot rajzolják, amit a legtöbbször látnak.
Próbáljátok nem a saját arcotokat megrajzolni.
Ha ki is radírozom, a papír kissé elszíneződik.
Mit tegyek?
- Elnézést! - Semmi baj.
Az arca tiszta kosz.
A saját rajzomra kell koncentrálnom.
Várjunk! Rosszak az arányok.
Vicces, hogy csak akkor veszed észre a hibákat a rajzodban,
amikor már kiállítva látod.
Nagyon vicces.
Az a sötét háttér…
Annak a lánynak a rajza.
A sötét háttér kiemeli a gipsz fehérségét.
Így is lehet csinálni.
Ügyes.
Ez nem ér.
Néma…
Néma üvöltés
visszhangzott bennem.
- Takahasi úr! - Igen?
Az arányok jók, és jól használja a szenet.
Semmibe sem tudok belekötni.
Hány szobrot rajzolt már?
Ez az első.
Kivételes tehetség.
Még abban a csoportban is kiváló.
Sőt, mi több, ő a hetedik az országos próbavizsgán.
Értem.
Te sem kaptál durva kritikát.
Ne nézz levegőnek!
Egy zseni a srác, nem?
Nem gondoltam, hogy tehetséges vagyok.
De azt igen, hogy sokat javultam.
Hiszen
én is csak ember vagyok.
- Hé! - De megnevettettél.
Olyan nagyravágyó vagy!
De ez tetszik benned.
Mi?
Nem hasonlítgathatod magad Istenhez.
Az ottani diákok többsége
akaratlanul is úgy magasztalták őt, mintha másik szinten lenne.
Ahogy te tetted Morival, igaz?
De úgy tűnik, Takahasira nem így tekintesz.
Ha irigykedsz, küzdj!
Szia! Itt a vonatom.
Pontosan. Riudzsinak igaza volt.
Miért vagyok ilyen arrogáns?
Csak fél éve kezdtem festeni.
Rengeteg tehetséges ember van a világon.
Te vagy…
Takahasi Jotaszuke, ugye?
Kirázott a hideg.
Sokkal jobb voltál a többieknél.
Gondolom.
Biztos nincsenek barátai.
A TUA-ra akarsz menni?
Hát igen.
Valószínűleg zseni.
Én pedig…
csak egy ember vagyok.
Nem vagyok különleges.
Nem lehetek zseni.
Gyakorlással lehetek jobb.
Bocsi, hogy csak úgy megszólítottalak. Szia!
Viszlát, Jagucsi!
Én addig gyakorlok, amíg nem lehet megkülönböztetni egy zsenitől.
Hű! Milyen csinos.
Fonatok?
Bubifrizura?
Takahasi Jotaszuke.
SUTTOGNI IS SZIGORÚAN TILOS
Jó napot!
Üljetek le!
Mostantól én fogom tartani az olajfestés esti óráit.
Én leszek az oktatótok, Oba.
Nagyon örülök.
Mindenkit meg fogok hallgatni.
Ha a neveteket halljátok, hozzátok a munkátokat a különterembe.
Akkor… Aikava.
Igen.
TERPENTIN
WC
A francba!
Nem tudtam, hogy a terpentin kiütést okoz.
Szia, Jatora!
Szia, Riudzsi! Te nem japán művészetre jársz?
Ez a hatodik emelet.
Dolgom van.
- Szorulásod van? - Nem, dehogy!
Szaszaki!
Én?
Mi az?
Ajukava vagyok.
Kérlek, randizz velem valamikor!
Persze.
Őt aztán
nem érdekli, hogy ki mit gondol róla.
Nekem nem jön be.
- Juka-chan. - Nagyon cuki.
Jagucsi!
KÜLÖNTEREM
Nagyon örvendek.
Oba vagyok.
Jagucsi vagyok. Nagyon örülök.
- Hová szeretnél menni? - A TUA-ra.
Értem. Oké.
Okos srác vagy, igaz?
Hogy?
És kitűnő tanuló, ugye?
De jelen állás szerint nem valószínű, hogy bejutsz a TUA-ra.
Legalább őszinte.
Ez egy olyan srác munkája, aki bekerült a TUA-ra.
A TUA-n értékelik a látásmódot, a személyiséget,
és a világnézetet.
Ez a festmény is őszinte és érdekes.
De hogy igazán nyersen megfogalmazzam,
csak azt fested le, amit látsz.
Viszont
az a legfontosabb, hogy saját művet alkoss.
Éppen ezért az alkotás módszertanát kellene megtanulnod.
Az alkotás módszertanát?
Igen. A választ, amivel ez a művész előállt.
A különféle művek értékelését
és a különféle válaszok megtalálását
visszaadhatod a műveidben és az ötleteidben.
Az utánzás is megfelelő.
Mindenki utánzással kezdi.
De ha csak mások munkáit utánzod,
akkor nem fogsz fejlődni.
Találd ki, mit szeretsz!
Kezdjük ezzel!
Menj múzeumokba, lapozgass művészeti albumokat.
Csináld azt, amit szeretsz.
Jegyezd meg, hogy mi érinti meg a szíved.
Akkor tudni fogod, hogy mit szeretsz.
Az alkotás módszertana?
Hogy mit szeretek?
Nem festhetek céltalanul.
Hasida következik.
Igen.
Hasida.
Érdekes.
Nagyon vicces.
A ceruza árnyalata kicsit durva,
de az ötlet könnyen felismerhető.
Tetszik.
Tehát így is lehet alkotni.
Erről szól a művészet?
Múzeumba kéne mennem.
Szeretek alkotni, de nem tudom értékelni.
Jotaszuke!
Megyünk együtt?
Miért?
A Morzon Múzeum kiállítására?
Én is mehetek?
Köszönöm, hogy itt lehetek.
Ugyan! Ne csináld!
És te…
Hasida Haruka vagyok.
A fonatok bizonyítják, hogy mennyire komoly vagyok.
Értem.
Egy iskolába jártok?
Igen. Művészetet tanulok.
Szekaj a haladó csoportba jár.
Biztos jó érzés, hogy a barátod az iskolatársad.
Igen.
Nem igazán.
Gyakran jársz múzeumba?
Mondjuk.
Én egész gyakran.
Az a hobbim, hogy megnézem mások munkáját.
Ez olyan kínos.
Rosszabbul állok, mint hittem.
Milyen gyakran jársz múzeumba?
Mi? Hát…
Úgy nézek ki, mint aki jár?
- De kínos. - Ugyan.
Nem értem Picasso festményeit.
Azt hittem, ilyet én is tudok festeni.
Nekem annyira nem tetszenek Picasso képei.
Mi?
A művészet számomra olyan, mint az „ehetetlen ételek”.
Mi?
Teljesen természetes, ha valami nem ízlik.
A drága ételek nem mindig finomak.
Az étterem és az elkészítés módja alapján
még finom is lehet.
Még ha nem is érdekel, kíváncsi leszek, ha felkapják a kritikusok.
Még ha nem is ér semmit a világnak,
akkor is kincs lehet, ha egy fontos ember készítette.
Értem.
De néha az alkotás magyarázata más,
mint az én benyomásom.
A legfontosabb az, hogy te mit gondolsz a művészetről.
Értem.
Tegyünk úgy, mintha vennénk valamit!
Nézzük őket úgy, mintha meg akarnánk venni?
Akkor talán elfogadhatóbbnak találod.
Ez a festmény
feldobná az otthonomat, ha kitenném a lépcső fölé.
A portrék nem nekem valók.
Tényleg lehet ezt ilyen lazán venni?
Talán
a művészet nem is olyan egyedi és nehezen értelmezhető.
Talán választhatjuk azt, ami tetszik.
Régebben a művészetet érthetetlennek tartottam.
Most jobban bele tudok gondolni.
Először vettem művészeti albumot.
Tudok egy szuper helyet, ahol van anmitsu.
Hazamegyek.
Várj! Állj!
- Te mész? - Én nem…
Szeretem az anmitsut.
Előre megyünk.
Mi?
Riudzsi.
Szia!
Kaphatnék egy cigit?
Bárcsak esne ma!
Nincs fájdalmasabb, mint amikor összetörik a szíved a napsütésben.
Elmondtad, hogy fiú vagy?
Igen.
Ha azt hiszik, hogy nő vagy,
kibuknak, ha rájönnek, hogy cross-dresser vagy.
Tudom.
De jó,
hogy végül megölelt.
Hülyéskedsz?
Szörnyű volt!
Sosem tenne ilyet egy lánnyal.
Először meglepődött.
Aztán úgy tűnt, megbánta.
Aztán szelíd kifejezés ült az arcára,
és megölelt.
Azt mondta, hogy ő hetero, értsem meg.
Szép arcod van.
Népszerűbb lennél, ha férfinak öltöznél.
Gondolom.
De ha annak kell lennem, amit elvárnak tőlem,
akkor inkább meghalok.
A lányok azért szeretnek, mert ilyen vagyok.
Megértem őket, de nem tekintek rájuk szexuális lényként!
Olyasmit is elmondanak, amit más lányoknak nem.
Olyan vagyok a szemükben, mint egy herceg.
Mindig is utáltalak.
Egy fura, de népszerű cross-dresser.
Fura, hogy lánynak öltözöm?
Mi olyan fura abban, ha csinos és cuki akarsz lenni?
Hogy egy férfi egy másik férfit szeret?
Nem lehetek az, aki akarok?
Talán megvédi az, amit szeret,
de árthat is neki.
Azt hiszem…
minél jobban megismerem Riudzsit,
annál kevésbé tartom furának.
Tényleg rosszul állok.
A szobrászfiúk olyan izmosak, nem?
Gyorsan rendbe jöttél.
Jatora?
Nyitott szemmel fogok járni.
Az izmos fiúk jobbak, mint a művészek.
Azt hiszem, mégsem kedvelem.
Szürreális!
A modellként használt gránátalma felrobban.
Cuki, nem?
Igen, cuki!
- Jagucsi! - Igen.
Gyönyörű a munkád,
de nem tudom, mit akarsz kifejezni.
Próbálj többet festeni!
Úgy lesz.
De nem tudom,
pontosan mit szeretek.
Hasida, Jotaszuke.
Bocs a múltkoriért!
Ne aggódj!
Nem számít.
Ha az a cuki lány szingli, mondd meg neki, hogy ismersz egy jó pasit.
Milyen jól megvagytok.
Pedig nagy a verseny a nyári kurzus miatt.
Verseny?
Röviden,
az olajfestő kurzus tagjait rangsorolni fogják.
Az előkészítőben hátulról az ötödik voltam.
De izgi!
Perverz állat!
Ritkán látni az ismétlők munkáit.
Én nem félek tőlük.
De nem aggódsz?
Nos…
Pár éve az olajfestés legjobbja
még újonc volt.
Mi? Tényleg?
Nem tudtad?
Kuwanának hívják.
Az ő növére.
Hűha!
Az egész család a TUA-ra járt.
Olyanok, mint a telivérek.
Egy verseny…
Mint egy próbafelvétel.
Ideje megnézni a tapasztaltak munkáit.
Viszont,
ha Mori hátulról az ötödik,
akkor én hol állok?
Állj!
Ki kell találnom, hogyan alkossak.
A művésznek válasz kell.
Az utánzás is jó.
Csak alkalmaznom kell.
Nos.
Még mindig hiányzik valami.
Miért?
De próbálkozol. Ez szuper!
Legyél ennél is nyitottabb.
Olyan erősen koncentráltam a kifejezésre és kompozícióra…
Jöjjön Kuwana!
Oké.
Jó. Remek.
Ez az!
Sajnos Kuwana művei kiemelkedőek.
De miért?
Azt hittem, a kompozícióval kiemelkedhet a művem.
Akkor miért nem elég ez?
Tovább kell próbálkoznom.
Valami nem stimmel.
Bocs, hogy zavarlak.
De egyedül nem tudok rájönni.
Nem látom a különbséget
a minta és a saját munkám között.
Mintha más munkájának utánzata lenne.
A mintád Moteki Tamana egyik korai munkája.
De ez csak felszínes utánzat.
Egyáltalán nem érted a lényeget.
A feliratot fordította: Csányi Edina