EN NETFLIX-SERIE
Yo…
Yotasuke…
SERIOUS MENTAL BREAKDOWNS
Hur vet han mitt nummer?
Jaha, det var då.
Det var länge sen.
Jag gör ingenting just nu.
Hur har du haft det på sistone, Yotasuke?
Va?
Yota.
Vad sa Yaguchi?
Han sa att han är upptagen.
En busringning?
Talangfulla människor fuskar. De blir bättre utan en massa jobb,
medan hårt arbetande, vanliga människor har sina gränser.
Det är en annan version av verket med banden.
Jag har inte gjort nåt halvdant.
Jag gjorde ändå mitt bästa.
Jag klarar det.
Fortsätt bara.
Hur skapade jag det verket?
Jag försökte härma mig själv.
Vem tror jag att jag är?
Jag skäms så.
När jag såg Yotasukes stilleben insåg jag att…
Jag inte har någon talang.
Jag kan bara bli bättre om jag övar.
Då ska jag öva tills mitt arbete inte skiljer sig från ett genis.
TOKYO KONSTINSTITUT
Vårt vinterlov börjar imorgon.
Vinterlov?
Är det inte många uppdrag?
Oba Sensei.
Kan du ge mig tio vinterlovsuppgifter till?
-Va? -Va?
Självklart.
Jag förbereder dem åt dig innan mötet.
Okej.
Du jobbar så hårt.
Förresten, vad är det för dag idag?
Va?
Häftigt!
Lycka till, ungar.
-Är du van vid julen, Yatora? -Jag trodde aldrig att julen var för oss.
De ser jättegoda ut.
Vänta.
RITA MED TRÄKOL
Va? Hatar du sötsaker, Yaguchi?
Nej, men den här kakan…
Det är bara sockerkaka och vispgrädde. För enkelt och sött.
Men har man i jordgubbar, så får jag inte nog.
Det är inte bara smaken.
Det är en stor röd jordgubbe på den vita grädden
med små röda bitar på insidan.
Det är huvudfokus och vägledning.
Förresten,
jag såg på tv att mördegskakor är populära för att japaner älskar rött och vitt.
Oj.
Så det är vad du har tänkt på?
Du menar allvar.
Du bad om fler uppdrag.
Det är för att jag inte har talang.
Jag förstår.
Då går jag.
Populära saker har sina styrkor.
Jag vill också ha en styrka,
ett eget vapen.
Ja, jag håller med om att hitta ett eget vapen.
Tror du att färgerna kan vara ett vapen?
Du borde nog inte fokusera på färger.
Färger är svåra att bemästra.
Och inga färger får användas innan man klarat det första provet.
Tänk över hur du använder material.
Att skära i duken eller måla med fingrarna är coolt.
Men mina verk är inte så pråliga.
Det var inte så jag menade.
Varje material har sin egen unika nyans.
Även om det inte är för att skapa konst.
Titta på det här provet.
Bandage, papper, finger och tortillon.
Alla har olika suddiga effekter.
Material är avgörande.
Målningar är inte tvådimensionella, utan tredimensionella.
Genom att använda andra material
expanderar ditt sätt att uttrycka dig.
Precis som uppfinningar, va?
Ja!
Här är dina extra vinterlovsuppgifter.
Tack…
Va?
Du la bara till fem.
Du måste experimentera med att uppfinna material.
Övning är viktigt,
men fokusera på experiment och utmaningar under vinterlovet först.
Och,
vila ordentligt på nyårshelgen.
Okej. Gott nytt år.
TACK FÖR I ÅR! NYÅRSAFTON
Oj.
Fantastiskt.
Rullen kan sprida ut kolet jämnt.
Jag gillar också mammas kritpenna.
Den är mjuk, men grov.
Men hur ska jag införliva dem i min konst?
Yatora svarar inte.
Han måste vara upptagen. Vi går bara.
Men han borde åtminstone vila under nyårshelgen.
-Har inte du prov i år också? -Typ.
Hallå?
Sumida? Jag tror inte att jag hinner till nedräkningen.
Jag kommer sen.
Visst.
Vi ses.
Hej då.
Jösses. Hur blev det så här?
INKOMMANDE SAMTAL: YOTASUKE TAKAHASHI
Hallå?
Yaguchi, vill du besöka helgedomen inför nyåret med mig?
Tack för inbjudan.
Sak samma.
Jag trodde inte att du skulle komma.
Varför följer jag alltid med honom?
Är jag masochist?
Yaguchi.
Förlåt för samtalet sist.
Se inte så chockad ut.
Både förra gången och idag
bad min mamma mig att gå ut.
Jag sa att jag inte har några vänner.
Förlåt att jag inte uppfostrade dig ordentligt.
Jag trodde att hon skulle bli övertygad efter att se mig få ett nej,
så jag ringde dig,
eftersom du har så många vänner.
De enda på min kontaktlista är mina föräldrar, Hashida, och du.
Förlåt att jag störde dig.
Din mamma är så vass i tungan. Det är deprimerande.
Men du kan ringa mig. Vi är ju vänner.
Nej, det är vi inte.
Varför ringde du mig då idag igen?
Det säger jag inte.
"Jag borde inte ha kommit."
Det är inte den inställningen jag vill ha på nyår.
Varför gillar du mig inte, Yotasuke?
Jag tar konst på allvar.
Det är mer eller mindre anledningen.
Du skulle nog inte förstå.
Du har allt.
Men jag har bara konst.
Faktiskt,
så är jag glad att jag lärde känna dig.
Jag gillar kapabelt folk.
Men jag hade föredragit dem bättre om de inte gjorde konst.
-Va? -Tio, nio…
-Jag gillar dig, Yotasuke. -Åtta, sju, sex, fem…
Men jag hatar dig så mycket att jag mår illa.
Ett!
-Gott nytt år! -Gott nytt år!
Nedräkningen är över.
Gott nytt år.
Va? Ditt äckel.
Jag är bara lite avundsjuk.
Förlåt om jag förstörde ditt humör på nyårsdagen.
Jag brukar inte bry mig om andra.
Men jag blir också irriterad när jag ser dig, Yaguchi.
Jaså? Vad glad jag blir.
Jag visste inte att du var knäpp.
Jösses, jag är så glad.
Jag är bara en vanlig person,
men för den här begåvade pojken
är jag speciell.
Okej. Jag ska göra mitt bästa.
Han somnade så fort han kom hit.
Han måste ha varit trött.
Låt honom sova.
TOKYO KONSTINSTITUT
Gott nytt år.
Har ni vilat? Hade ni kul? Gjorde ni uppgifterna?
-Jag hade kul. -Jag vilade för mycket.
-Kom igen. -Förlåt att jag är sen.
Så tung.
Förlåt att jag tar hit fler och fler saker.
FÖRHÖRSRUM
Toppen.
Ja, de är otroliga.
Tack.
Jag ser att du fortfarande påverkas av materialen,
men du utmanade dig själv.
Det märks att du har potential.
Hur gjorde du den sandiga ytan?
-Jag använde kritpennor. -Jag förstår.
Material är fantastiska.
Bara genom att byta material, blev även ämnen som förbryllade mig
en lätt match.
Det kändes som om jag leddes till platser jag aldrig hade föreställt mig.
Jag insåg att jag har satt gränser för min konst.
Men de som märker det är de som har övat tillräckligt.
Bara 45 dagar kvar.
Gilla det eller ej, men allt tar slut om 45 dagar.
Ett sista försök.
Gör bara ditt bästa.
Det ska jag.
Maki.
Är provet imorgon? Jag hejar på dig.
Det är svårt att göra proven.
Alla våra familjemedlemmar gick på TUA. Du måste vara stressad.
Jag fick bäst betyg. Men oroa dig inte.
-Gör din grej… -Sa jag att jag är orolig?
Kom igen. Bli inte arg.
NATIONELLT CENTRALT PROV
Det är över…
Det är över!
Nu kan jag fokusera på det praktiska provet.
Det var inte så jag menade.
Man kan nog inte klämma in allt i sista minuten.
-Vi äter nåt innan vi åker tillbaka. -Visst.
Kuwana?
Det är Yaguchi!
Den blonda killen med piercingar.
Maki, är han din vän?
Vi går i samma klass.
Tjejerna går också på TAI.
Vi ses på förberedelseskolan.
Vilken glassig tjej!
Hon är den bästa eleven på skolan.
Jaså?
Men jag är lättad. Jag trodde konstskolor skulle vara dystra.
Men de är överraskande glada.
Spänningen är olidlig.
Vi hade lektioner i fyra timmar.
Nu jobbar vi 12 timmar om dagen.
God morgon.
Visste ni att hajar har ögonlock?
Havsdjur är otroliga.
Hon är så glad trots provet som väntar.
Det tar bort stressen.
Efter att ha provat olika material
är mina monokroma stilleben mer "färgade" nu.
Mitt sätt att uttrycka mig har utvidgats.
Få se om jag kan krydda till mina oljemålningar också.
Från och med idag fokuserar vi på stilleben
-och gör två verk om dagen. -Va?
Hur är det med oljemålning?
Det är tio dagar mellan första och andra provet.
Då fokuserar vi på oljemålningen.
Men även om vi klarar det första provet, har vi det andra kvar.
Yaguchi, ta bilder av ditt verk och ett konstverk du gillar.
Va?
Sen gör vi dem enfärgade.
Bra konst är alltid bra,
vare sig den är i färg eller enfärgad.
Förbättring av stilleben leder till förbättring av oljemålning.
Jag ska dela ut uppgiften.
Hon har en poäng.
Men det är för riskabelt,
att inte måla en oljemålning.
Bland oss har bara Kuwanas oljemålning sin distinkta stil.
Jag förstår.
Men nyutexaminerade har inte tid.
För TUA:s oljemålningskurs är stilleben ett grundläggande krav.
De undersöker hur väl man kan uttrycka sig.
Nybörjare är rätt duktiga.
Men vi nyutexaminerade klarar knappt provet.
Med andra ord måste jag satsa allt på första provet.
Det är meningslöst att utse rivaler om de inte har klarat provet.
Mina rivaler är de godkända verken.
Oavsett stil är de godkända verken väldigt coola.
Varför då? Har de mer kontrast?
Nej, det är nåt som lockar mig.
Va?
KUWANA
Va?
Ser man på.
Är inte det min storasysters verk?
Kuwana.
Din syster fick toppbetyg som nyutexaminerad, va?
Vinden är så skön.
Vill du ha?
-Tack. -Trodde du att det var mitt verk?
Jag får höra det ofta.
Systrar liknar alltid varandra.
Är det ditt verk?
Du har blivit mycket bättre.
Jag ser inte ner på dig.
Du har utvecklats mest på förberedelseskolan.
Allt hårt arbete lönar sig.
Tja,
jag vill inte höra det från toppstudenten.
Jag kommer aldrig att vinna.
Kommer du hit ofta?
Ja.
Går hon i vår klass?
När du tittar på de deprimerade,
känner du inte att du inte är helt hopplös?
Vad sägs om det?
Jag är hemsk.
Jag förstår den känslan.
Jaså?
Jag blev förvånad när du sa det.
Och…
Yaguchi!
Vi ses.
-Tack för det här. -Visst.
Jämför du dina verk med de godkända verken?
Oavsett stil,
är de godkända verken särskilt coola.
Jag önskar att mina verk kunde se så coola ut.
Yaguchi, har du fortfarande ånga kvar?
-Ja, det har jag. -Snyggt.
Försök då att i den här skissboken
göra så många coola kompositioner med cirklar och trianglar som möjligt.
Det kan vara lätt under de första tio.
Men efter det måste du göra kompositioner du inte brukar göra.
Du kommer utöka din repertoar.
Vänta lite.
Jag frågade hur mina verk skiljer sig från de accepterade.
Det är meningslöst.
Det är bra att dissekera andra verk.
Men det är farligt att jämföra för mycket.
Målet är inte att vinna, utan att skapa ett eget mästerverk.
Så sömnig.
Jag önskar att jag kunde sova så mycket jag vill.
Skit!
Stämningen blir värre och värre.
Det är naturligt.
I flera timmar om dagen är vi fast i ett stängt rum under lysrör
och gör uppdrag utan rätt svar, ensamma.
Hej.
-Det är ovanligt. -Va?
Du äter inget i dag.
-Vill du ha? -Jag får alltid mat.
Du blir inte godkänd om du inte äter.
-Du överdriver. -Det gör jag inte.
Minns du tjejen med mörkt hår från centrala provet?
Hon lades in på sjukhus
för sömnbrist och en ätstörning.
Hon jobbade så hårt.
Hon kanske jobbade för hårt.
"Jag kan inte göra årets prov", sa hon.
Jag är hemsk.
Jag behöll förståndet genom att se min vän bryta ihop.
Eftersom jag är här,
kanske nån annan ser på mig på samma sätt.
Det är inte ditt fel.
Vägen till konstskolan är ensam.
Det finns så lite tid och inga rätta svar.
Det är galet.
Det är vårt ansvar
att inte bryta ihop.
Det spelar ingen roll om nån här blir antagen eller inte.
Yaguchi,
du har aldrig våndats över nåt annat än att skapa bra konst, eller hur?
Va?
Har du aldrig känt dig nere av nåns ord när du skapar konst?
Har du aldrig tänkt att du kunde njuta mer av konst utan den personen?
Det har jag.
En person jag gillar men hatar så mycket att jag mår illa.
Men jag har också upptäckt saker tack vare den personen.
Jag tyckte aldrig att din konst liknade din systers.
Din konst har mer djup och är mer genomskinlig.
Angående Kuwana,
hon jämför sig med sin storasyster.
Hon tror att hon aldrig kan bli bättre än sin storasyster.
Även om hon får högsta poäng
eller klarar provet.
Hennes riktiga fiende är inte storasystern.
Att skapa konst
är inte ett lätt liv.
Men…
Jag visste det. Kuwanas konst är så jäkla bra.
Yaguchi, ska du redan gå hem?
Ja.
Förlåt för att jag var så dyster.
Det är ingen stor grej.
Här.
Trots att inget är löst,
mår jag lite bättre.
Du är stark, Yaguchi.
Proven gör alla galna.
Självklart,
är jag inget undantag.
Jag har inte haft eksem sen grundskolan.
Det är väl bättre än att bli sjuk.
Gott.
En vecka kvar
till första provet.
Undertexter: Carita Koro