‎UN SERIAL NETFLIX
‎Hei…
‎Yotasuke…
‎DEPRESIE SEVERĂ
‎De unde-mi știe numărul?
‎A, de atunci.
‎A trecut mult timp.
‎Nu fac nimic deosebit acum.
‎Ce-ai mai făcut în ultima vreme, Yotasuke?
‎Ce?
‎Yota.
‎Ce a spus Yaguchi?
‎A zis că e ocupat.
‎O farsă la telefon?
‎Oamenii talentați trișează. Devin mai buni fără multă muncă,
‎în timp ce oamenii obișnuiți și muncitori încă au limite.
‎Este altă versiune a lucrării ‎tale despre relații.
‎Doar mi-am dat silința.
‎Tot m-am străduit mult.
‎Pot să o fac.
‎Ține-o tot așa!
‎Cum anume am făcut lucrarea aia?
‎Încercam să mă copiez pe mine.
‎Cine mă cred?
‎Ce rușinos!
‎Când am văzut natura moartă a lui Yotasuke, am înțeles că…
‎Nu sunt talentat.
‎Pot deveni mai bun doar exersând.
‎Atunci voi exersa până când munca mea va fi ca a unui geniu.
‎INSTITUTUL DE ARTĂ DIN TOKYO
‎Vacanța noastră de iarnă începe mâine.
‎Vacanța de iarnă?
‎Nu sunt multe teme?
‎Sensei Oba,
‎puteți să-mi mai dați ‎zece teme de vacanță?
‎- Ce? ‎- Ce?
‎Desigur.
‎Ți le voi pregăti înainte de ședință.
‎Bine.
‎Muncește din greu.
‎Apropo, ce zi e azi?
‎Ce?
‎Grozav!
‎Baftă, copii!
‎- Ți-e cunoscut Crăciunul, Yatora? ‎- Crăciunul nu mi se părea pentru noi.
‎Arată delicios.
‎Stai!
‎DESENEAZĂ CU CĂRBUNE
‎Ce? Nu-ți plac dulciurile, Yaguchi?
‎Nu. Prăjitura asta…
‎E doar pandișpan și frișcă. ‎Prea simplu și dulce.
‎Dar pune și niște căpșuni ‎și nu mă mai satur.
‎Nu e vorba doar de gust.
‎E o căpșună mare roșie pe frișca albă,
‎cu bucăți mici și roșii la interior.
‎E vorba de punctul central ‎și de călăuzirea privirii.
‎Apropo, am văzut la televizor
‎că japonezilor le place checul ‎datorită culorilor roșu și alb.
‎Uau!
‎La asta te gândeai?
‎Chiar vorbești serios.
‎Ai cerut și mai multe teme.
‎Pentru că nu am talent.
‎Înțeleg.
‎Te las atunci.
‎Toate lucrurile populare au puncte forte.
‎Și eu vreau un punct forte,
‎o armă doar a mea.
‎Da, sunt de acord ‎cu găsirea unei arme proprii.
‎Credeți că folosirea culorilor ‎poate fi o armă?
‎N-ar trebui să te concentrezi pe culori.
‎Culorile sunt greu de stăpânit.
‎Și nu se folosește ‎nicio culoare înainte de primul examen.
‎Ce-ar fi să reevaluezi ‎cum folosești materialele?
‎E tare să tai pânza ‎sau să pictezi cu degetele.
‎Dar lucrările mele ‎nu sunt așa extravagante.
‎A, nu asta am vrut să spun.
‎Fiecare material are propria nuanță unică.
‎Chiar dacă nu e pentru creație.
‎Uite mostra asta.
‎Tifon, cârpă, deget și estompă.
‎Toate estompează culoarea.
‎Materialele sunt cruciale.
‎Picturile nu sunt bidimensionale, ‎ci tridimensionale.
‎Schimbând materialele,
‎expresivitatea ta ‎se va extinde foarte mult.
‎La fel ca invențiile, nu?
‎Da!
‎Uite temele suplimentare ‎pentru vacanța de iarnă.
‎Mulțumesc…
‎Ce?
‎Ați mai adăugat doar cinci.
‎Trebuie să încerci ‎să-ți inventezi materialele.
‎E important să exersezi,
‎dar experimentează și caută provocări ‎în vacanța de iarnă.
‎De asemenea,
‎odihnește-te bine de Revelion.
‎Bine. Un An Nou fericit!
‎MERSI PENTRU ANUL ĂSTA! ‎AJUNUL ANULUI NOU
‎Uau!
‎Uimitor.
‎Rola transferă uniform cărbunele.
‎Îmi place și creta împrumutată de la mama.
‎E moale, dar urma e aspră.
‎Dar cum să le încorporez în lucrarea mea?
‎Yatora nu răspunde.
‎Probabil e ocupat. Hai să mergem!
‎Dar ar trebui să se odihnească ‎măcar de Revelion.
‎- Nu ai și tu examene anul ăsta? ‎- Oarecum.
‎Alo?
‎Sumida! Scuze, nu ajung la numărătoarea inversă.
‎Vin la voi după.
‎Da, sigur.
‎Ne vedem mai târziu.
‎La revedere.
‎O, frate! Cum s-a ajuns la asta?
‎APEL CĂTRE YOTASUKE TAKAHASHI
‎Alo?
‎Yaguchi, vrei să mergem ‎împreună la altar de Anul Nou?
‎Mersi că m-ai invitat.
‎Nu contează.
‎Nu mă așteptam să vii.
‎De ce merg cu el de fiecare dată?
‎Sunt masochist?
‎Yaguchi!
‎Scuze pentru apelul primit data trecută.
‎Nu trebuie să pari așa șocat.
‎Data trecută și azi,
‎mama m-a invitat să ieșim în oraș.
‎I-am zis că n-am prieteni.
‎Îmi pare rău ‎că nu te-am crescut cum se cuvine.
‎Credeam că se va convinge ‎dacă vede că-s refuzat,
‎așa că te-am sunat,
‎pentru că ai atâția prieteni.
‎În lista de contacte îi am doar ‎pe părinți, pe Hashida și pe tine.
‎Scuze pentru deranj!
‎Mama ta e foarte directă. E deprimant.
‎Dar mă poți suna. Suntem prieteni.
‎Ba nu.
‎Atunci de ce m-ai mai sunat azi?
‎Nu-ți spun.
‎„N-ar fi trebuit să vin.”
‎Nu vreau să am atitudinea asta de Anul Nou.
‎De ce nu mă placi, Yotasuke?
‎Știi, am intenții serioase cu arta.
‎Acesta e motivul, mai mult sau mai puțin.
‎Nu cred că ai înțelege.
‎Tu ai totul.
‎Dar eu nu am decât arta.
‎De fapt,
‎mă bucur că te-am cunoscut.
‎Îmi plac oamenii capabili.
‎Dar mi-ar fi plăcut mai mult ‎dacă nu erau artiști.
‎- Ce? ‎- Zece, nouă…
‎- Îmi placi, Yotasuke. ‎- Opt, șapte, șase, cinci…
‎Dar te urăsc atât de mult, încât mi-e rău.
‎Unu!
‎- La mulți ani! ‎- La mulți ani!
‎S-a terminat numărătoarea inversă.
‎Un An Nou fericit!
‎Ce? Ciudatule.
‎Ei bine, sunt un pic invidios.
‎Îmi cer scuze ‎dacă ți-am stricat dispoziția de Anul Nou.
‎În mod normal, nu-mi pasă de alții.
‎Dar și pe mine mă irită ‎când te văd, Yaguchi.
‎Serios? Mă bucur foarte tare să aud asta.
‎Nu știam că ești un ciudat.
‎Vai, sunt foarte fericit!
‎Sunt un om obișnuit,
‎dar pentru acest băiat talentat,
‎sunt special.
‎Bine. Voi face tot ce pot.
‎A adormit imediat ce a ajuns la mine.
‎Cred că era obosit.
‎Lasă-l să doarmă!
‎INSTITUTUL DE ARTE DIN TOKYO
‎Un An Nou fericit!
‎V-ați odihnit? V-ați distrat? ‎V-ați făcut temele?
‎- Eu m-am distrat. ‎- Eu m-am odihnit prea mult.
‎- Haideți! ‎- Scuze că am întârziat!
‎Ce greu e!
‎Scuze că am adus ‎tot mai multe lucruri aici.
‎SALA PENTRU INTERVIURI
‎Super!
‎Da, sunt incredibile.
‎Mulțumesc.
‎Văd că încă te mai lași ‎influențat de materiale,
‎dar te-ai provocat pe tine însuți.
‎Ți se vede potențialul, ‎mai ales în lucrarea asta.
‎Cum ai făcut textura asta nisipoasă?
‎- Cu cretă de croitorie. ‎- Înțeleg.
‎Materialele sunt minunate.
‎Doar schimbând materialele, ‎chiar și modelele dificile
‎au devenit floare la ureche.
‎Mă simțeam de parcă aș fi fost călăuzit ‎în locuri în care nu-mi mai imaginasem.
‎Mi-am dat seama că am impus ‎limite arbitrare artei mele.
‎Dar cei care observă asta ‎sunt cei care au exersat destul.
‎Mai sunt doar 45 de zile.
‎Îți place sau nu, ‎totul se va termina în 45 de zile.
‎Un ultim efort.
‎Fă tot ce poți.
‎Așa voi face.
‎Maki!
‎Testul e mâine, nu? Eu te susțin.
‎E foarte greu să dai examenele.
‎Toți din familia noastră au mers la UAT. ‎Cred că ești stresată.
‎Am luat cele mai bune note. ‎Nu-ți face griji.
‎- Fii tu însăți… ‎- Am zis eu că-mi fac griji?
‎Haide! Nu te enerva.
‎CENTRUL NAȚIONAL DE TESTARE
‎S-a terminat…
‎S-a terminat!
‎Acum mă pot concentra pe examenul practic.
‎Nu la asta mă refeream.
‎Nu poți să tocești tot în ultimul moment.
‎- Hai la masă înainte să ne întoarcem! ‎- Sigur.
‎Kuwana?
‎Hei, e Yaguchi!
‎Da, tipul blond cu cercei.
‎Maki, el e prietenul tău?
‎Suntem în aceeași clasă.
‎Fetele astea merg și ele la IAT.
‎Ne vedem la pregătire!
‎Ce fată stridentă!
‎E cea mai bună de la pregătire.
‎Serios?
‎Dar mă simt ușurat. Credeam ‎că pregătirea va fi ceva posomorât.
‎Dar sunt surprinzător de veseli.
‎Tensiunea e foarte stânjenitoare.
‎Înainte, aveam câte patru ore.
‎Acum, lucrăm 12 ore pe zi.
‎Bună dimineața!
‎Știați că rechinii au pleoape?
‎Animalele marine sunt incredibile.
‎E așa veselă, până și acum, ‎că se apropie examenul.
‎Înlătură tensiunea.
‎După ce am încercat diverse materiale,
‎naturile mele moarte monocromatice sunt mai intense.
‎Expresivitatea mea s-a extins.
‎Să vedem dacă pot să înviorez și tablourile mele în ulei.
‎De azi, ne concentrăm pe natură moartă
‎- …și veți face câte două pe zi. ‎- Ce?
‎Dar pictura în ulei?
‎Vor fi zece zile ‎între prima și a doua probă.
‎Atunci ne concentrăm pe pictură în ulei.
‎Dar și dacă trecem de primul examen, ‎rămâne al doilea.
‎Yaguchi, fă poze cu lucrarea ta ‎și cu o operă de artă care-ți place.
‎Poftim?
‎Iar apoi, fă-le monocromatice.
‎O operă de artă e mereu bună,
‎fie că e colorată sau monocromă.
‎Devenind mai bun la natură moartă, ‎devii mai bun la pictura în ulei.
‎Bine, vă împart temele.
‎Are dreptate.
‎Dar e prea riscant
‎să nu pictăm acum în ulei.
‎Dintre noi, Kuwana pictează într-un stil distinct în ulei.
‎Înțeleg ideea.
‎Dar noii absolvenți nu au timp.
‎Natura moartă e cerință de bază la cursul de pictură în ulei de la UAT.
‎Apoi examinează cât de bine știi să te exprimi.
‎Seniorii au experiență.
‎Dar noi, noii absolvenți, abia ne pricepem să luăm examenul.
‎Cu alte cuvinte, vreau să mizez pe primul examen.
‎N-are rost să consider concurenții rivali când nu au trecut.
‎Rivalii mei sunt lucrările acceptate.
‎Indiferent de stil, lucrările acceptate sunt toate grozave.
‎De ce? Au mai mult contrast?
‎Nu. Mă atrage ceva.
‎Ce?
‎KUWANA
‎Cum?
‎Ca să vezi!
‎Nu e lucrarea surorii mele mai mari?
‎Kuwana!
‎Sora ta a luat cele mai bune note ‎la absolvire, nu-i așa?
‎Briza de aici e foarte plăcută.
‎Vrei?
‎- Mulțumesc. ‎- Credeai că asta e lucrarea mea?
‎Mi se spune des asta.
‎Surorile mereu sfârșesc ‎prin a semăna între ele.
‎Asta e lucrarea ta?
‎Ai evoluat mult.
‎Nu te desconsider.
‎Ai făcut progrese la pregătire.
‎Toată munca grea dă roade.
‎Păi,
‎nu vreau să aud asta ‎de la cel mai bun elev.
‎N-o să ies niciodată pe primul loc.
‎Vii des aici?
‎Da.
‎E din clasa noastră?
‎Când te uiți la cei triști,
‎nu simți că nu ești ‎chiar lipsit de speranță?
‎Ce zici de asta?
‎Sunt groaznică.
‎Înțeleg sentimentul.
‎Serios?
‎Cred că am fost surprins ‎să aud asta de la tine.
‎De asemenea…
‎Yaguchi!
‎Ne mai vedem.
‎- Mulțumesc pentru asta! ‎- Sigur.
‎Îți compari lucrările cu cele acceptate?
‎Indiferent de stil,
‎lucrările acceptate ‎sunt deosebit de grozave.
‎Aș vrea ca lucrările mele să arate așa.
‎Yaguchi, mai poți?
‎- Da. ‎- Drăguț.
‎Atunci pe acest caiet de schițe B6,
‎încearcă să faci cât mai multe compoziții ‎grozave cu cercuri și triunghiuri.
‎Poate primele zece vor fi ușoare.
‎Dar apoi va trebui să găsești compoziții ‎pe care nu le faci de obicei.
‎Îți vei extinde ‎repertoriul în mod natural.
‎Stați puțin!
‎Am întrebat prin ce diferă lucrările mele ‎de cele acceptate.
‎Nu are sens.
‎E bine să analizezi alte lucrări.
‎Dar e periculos să faci ‎o comparație prea amplă.
‎N-ar trebui să vrei să fii pe primul loc, ‎ci să-ți creezi propria capodoperă.
‎Sunt așa de somnoros!
‎Doar pentru o zi, mi-aș dori să pot dormi cât vreau.
‎La naiba!
‎Atmosfera se înrăutățește.
‎E normal.
‎Multe ore pe zi, stăm închiși într-o cameră, sub lumini fluorescente.
‎Facem singuri teme care nu au un răspuns corect.
‎Hei!
‎- E neobișnuit. ‎- Ce?
‎Azi nu mănânci.
‎- Vrei și tu? ‎- Nu. Mereu primesc mâncare.
‎N-o să treci dacă nu mănânci.
‎- Exagerezi. ‎- Ba nu.
‎O mai știi pe fata cu părul negru ‎de la centrul de testare?
‎A fost internată
‎pentru lipsă de somn ‎și tulburări de alimentație.
‎Muncea din greu.
‎Poate a muncit prea mult.
‎„Nu pot da examenele de anul ăsta” ‎mi-a zis.
‎Sunt groaznică.
‎Am rămas întreagă ‎văzând cum clachează prietena mea.
‎Dacă tot am venit,
‎s-ar putea să se uite ‎și altcineva la mine la fel.
‎Nu e vina ta.
‎Drumul spre școala de arte e solitar.
‎Există atât de puțin timp ‎și niciun răspuns potrivit.
‎E o nebunie.
‎E responsabilitatea noastră
‎să nu clacăm.
‎Nu contează ‎dacă cineva de aici e acceptat sau nu.
‎Yaguchi,
‎te-ai chinuit ‎doar să faci lucrări artistice bune, nu?
‎Cum?
‎Tu nu te-ai simțit niciodată tras în jos ‎de cuvintele cuiva când pictai?
‎N-ai crezut niciodată că te poți bucura mai mult de artă fără persoana aceea?
‎Ba da.
‎O persoană pe care o plac, dar pe care ‎o urăsc atât de mult, încât mi-e greață.
‎Am descoperit lucruri și datorită acelei persoane.
‎Nu am crezut niciodată că creațiile tale ‎seamănă cu ale surorii tale.
‎Arta ta e mai profundă ‎și mai transparentă.
‎Legat de Kuwana,
‎se tot compară cu sora ei mai mare.
‎Și crede că nu poate fi mai bună decât sora ei mai mare,
‎chiar dacă ia nota cea mai mare
‎sau a trecut examenul.
‎Adevăratul ei inamic ‎nu e sora ei mai mare.
‎Să fii artist
‎nu e deloc o viață ușoară.
‎Dar…
‎Știam eu. Lucrarea lui Kuwana e a naibii de bună.
‎Yaguchi, pleci deja acasă?
‎Da.
‎Îmi pare rău că am fost așa deprimantă.
‎Nu-i mare lucru.
‎Poftim!
‎Deși nu s-a rezolvat nimic,
‎mă simt puțin mai bine.
‎Ești puternic, Yaguchi.
‎Examenele îi scot pe toți din minți.
‎Desigur,
‎eu nu fac excepție.
‎N-am mai avut urticarie ‎din școala primară.
‎Presupun că e mai bine ‎decât să mă îmbolnăvesc.
‎Ce gustos!
‎A mai rămas o săptămână
‎până la primul examen.
‎Subtitrarea: Elena Irimia