‏- סדרה של NETFLIX -
‏יו…
‏יוטסוקה…
‏- התמוטטויות נפשיות חמורות -
‏איך הוא יודע את המספר שלי?
‏אה, אז.
‏עבר הרבה זמן.
‏אני לא ממש עושה משהו כרגע.
‏מה שלומך בזמן האחרון, יוטסוקה?
‏מה?
‏יוטה.
‏מה יגוצ'י אמר?
‏הוא אמר שהוא עסוק.
‏מתיחה טלפונית?
‏אנשים מוכשרים הם רמאים. ‏הם מצליחים להשתפר בלי הרבה עבודה,
‏בעוד שלאנשים חרוצים עדיין יש מגבלות.
‏זו גרסה נוספת של היצירה שלך על קשרים.
‏זה לא שעשיתי חצי עבודה.
‏עדיין עשיתי כמיטב יכולתי בנקודת הזמן ההיא.
‏אני יכול לעשות זאת.
‏פשוט תמשיך ככה.
‏איך בדיוק הכנתי את הדבר הזה?
‏ניסיתי להעתיק מעצמי.
‏מי אני חושב שאני?
‏אני כזאת בושה.
‏כשראיתי לראשונה את הטבע הדומם ‏של יוטסוקה, הבנתי ש…
‏אני לא מוכשר.
‏אני יכול להשתפר רק בעזרת אימונים.
‏אז אתאמן עד שהעבודה ‏שלי לא תהיה שונה מזו של גאון.
‏- מכון טוקיו לאומנות -
‏חופשת החורף שלנו מתחילה מחר.
‏חופשת החורף?
‏אלה לא הרבה משימות?
‏המורה אובה,
‏את יכולה לתת לי עוד ‏עשר משימות לחופשת החורף?
‏מה? ‏-מה?
‏כמובן.
‏אכין לך אותן לפני פגישתנו.
‏בסדר.
‏כל כך חרוץ.
‏דרך אגב, איזה יום היום?
‏מה?
‏אדיר!
‏בהצלחה, ילדים.
‏אתה רגיל לחג המולד, יטורה? ‏-מעולם לא חשבתי שחג המולד הוא בשבילנו.
‏זה נראה טעים מאוד.
‏רגע.
‏- רישום בפחם -
‏מה? אתה שונא מתוקים, יגוצ'י?
‏לא. אבל העוגה הזאת…
‏זו רק עוגת ספוג עם קצפת. פשוט ומתוק מדי.
‏אבל אם תוסיפי לזה תותים, לא אוכל להפסיק.
‏זה לא רק הטעם.
‏יש תות אדום גדול על הקצפת הלבנה
‏וחתיכות אדומות קטנות בפנים.
‏זה בדיוק כמו בהנחיות ‏לגבי מוקד עיקרי והמבט הצידי.
‏דרך אגב,
‏ראיתי בטלוויזיה שעוגות קצפת ופירות ‏פופולאריות בגלל שהיפנים אוהבים אדום ולבן.
‏ואו.
‏על זה אתה חושב?
‏אתה ממש רציני.
‏אפילו ביקשת עוד משימות.
‏זה מפני שאין לי כישרון.
‏אני מבינה.
‏אניח לך.
‏לכל דבר פופולארי יש חוזקות.
‏גם אני רוצה חוזקות,
‏נשק משלי.
‏כן, אני מסכימה עם החשיבות ‏בכך שתמצא נשק משלך.
‏את חושבת שהשימוש בצבעים יכול לשמש נשק?
‏כדאי שלא תתמקד בצבעים.
‏קשה להתמקצע בצבעים.
‏כמו כן, ‏אסור להשתמש בצבעים לפני המבחן הראשון.
‏למה שלא תבחן מחדש ‏את אופן השימוש שלך בחומרים?
‏לחתוך את הקנבס או לצייר באצבעות זה מגניב.
‏אבל העבודות שלי לא ראוותניות כל כך.
‏לא לזה התכוונתי.
‏לכל חומר יש ניואנס ייחודי.
‏גם אם הוא לא נועד ליצירת אומנות.
‏תסתכל על הדוגמיות האלה.
‏גזה, טישו, אצבע ומורח פחם.
‏לכל אחד יש צורת טשטוש אחרת.
‏החומרים חיוניים.
‏ציורים הם לא דו־ממדיים אלא תלת־ממדיים.
‏על ידי שינוי השימוש בחומרים,
‏טווח הביטוי שלך יגדל מאוד.
‏כמו המצאות, נכון?
‏כן!
‏הינה, המשימות הנוספות לחופשת החורף.
‏תודה…
‏מה?
‏הוספת רק עוד חמש.
‏אתה צריך להתנסות בהמצאת החומרים שלך.
‏חשוב להתאמן,
‏אבל קודם תתמקד בהתנסויות ‏ובאתגרים במהלך חופשת החורף.
‏בנוסף,
‏תנוח היטב במהלך חופשת השנה החדשה.
‏בסדר. שנה טובה.
‏- תודה על השנה! ‏ערב השנה החדשה -
‏ואו.
‏מדהים.
‏הגלגלת מפזרת את הפחם בצורה שווה.
‏אני גם אוהב ‏את עיפרון הגיר החייטים ששאלתי מאימא.
‏הוא רך, אבל הצבע שלו בולט.
‏אבל איך אשלב אותם באומנות שלי?
‏יטורה לא עונה.
‏הוא בטח עסוק. בואו.
‏אבל הוא צריך לנוח ‏לפחות במהלך חופשת השנה החדשה.
‏אין לך מבחנים השנה? ‏-יש לי, בערך.
‏הלו?
‏סומידה? מצטער, ‏איני חושב שאצליח להגיע לספירה לאחור.
‏אצטרף אליכם אחר כך.
‏כן, בטח.
‏להתראות.
‏ביי.
‏אוי, בחיי. איך זה הגיע למצב כזה?
‏- שיחה נכנסת ‏יוטסוקה טקהאשי -
‏הלו?
‏יגוצ'י, רוצה ללכת איתי למקדש ‏בערב השנה החדשה?
‏תודה שהזמנת אותי.
‏מה שתגיד.
‏לא ציפיתי שתבוא.
‏למה אני תמיד משתף איתו פעולה בסוף?
‏אני מזוכיסט?
‏יגוצ'י.
‏מצטער על השיחה בפעם שעברה.
‏אתה לא חייב להיראות בהלם.
‏גם בפעם שעברה וגם היום,
‏אימא שלי ביקשה ממני לצאת.
‏סיפרתי לה שאין לי חברים.
‏אני מצטערת שלא הצלחתי לגדל אותך כראוי.
‏חשבתי שהיא תשתכנע אחרי ‏שהיא תראה שדוחים אותי,
‏אז התקשרתי אליך,
‏מכיוון שיש לך כל כך הרבה חברים.
‏האנשים היחידים ברשימת אנשי הקשר ‏שלי הם ההורים שלי, השידה ואתה.
‏סליחה שהטרדתי אותך.
‏לאימא שלך יש לשון חדה. זה מדכא.
‏אבל אתה יכול פשוט להתקשר אליי. ‏אנחנו חברים, אחרי הכול.
‏לא, אנחנו לא.
‏אז למה התקשרת אליי שוב היום?
‏לא אספר לך.
‏"לא הייתי צריך לבוא."
‏זה לא מצב הרוח שאני רוצה בראש השנה.
‏למה אתה לא מחבב אותי, יוטסוקה?
‏אתה יודע, ‏אני רציני מאוד בנוגע ללימודי האומנות.
‏זו הסיבה, פחות או יותר.
‏אני לא חושב שתבין.
‏יש לך הכול.
‏אבל אין לי דבר מלבד אומנות.
‏למען האמת,
‏אני שמחה שזכיתי להכיר אותך.
‏אני אוהב אנשים בעלי יכולת.
‏אבל הייתי אוהב אותם יותר ‏אם הם לא היו עוסקים באומנות.
‏מה? ‏-עשר, תשע…
‏אני מחבב אותך, יוטסוקה. ‏-שמונה, שבע, שש, חמש…
‏אבל אני גם שונא אותך עד כדי בחילה.
‏אחת!
‏שנה טובה! ‏-שנה טובה!
‏הספירה לאחור נגמרה.
‏שנה טובה.
‏מה? חתיכת יצור.
‏אני פשוט קצת מקנא.
‏אני מתנצל אם הרסתי לך ‏את מצב הרוח בראש השנה.
‏בדרך כלל, לא אכפת לי מאנשים אחרים.
‏אבל אני גם מתעצבן כשאני רואה אותך, יגוצ'י.
‏באמת? אני כל כך שמח לשמוע את זה.
‏לא ידעתי שאתה מוזר.
‏אלוהים, אני ממש שמח.
‏אני סתם בחור רגיל,
‏אבל בעיני הילד המוכשר הזה…
‏אני מיוחד.
‏בסדר. אעשה כמיטב יכולתי.
‏הוא התעלף ברגע שהגיע אליי הביתה.
‏הוא בטח עייף.
‏תנו לו לישון.
‏- מכון טוקיו לאומנות -
‏שנה טובה.
‏נחתם? נהניתם? ביצעתם את המשימות?
‏נהניתי. ‏-נחתי יותר מדי.
‏בחייכם, חבר'ה. ‏-סליחה על האיחור.
‏כל כך כבד.
‏סליחה שהבאתי לכאן עוד ועוד דברים.
‏- חדר ראיונות -
‏אדיר.
‏כן, הציורים מדהימים.
‏תודה.
‏אני רואה שאתה עדיין מושפע לפעמים מהחומרים,
‏אבל אתגרת את עצמך מאוד.
‏הפוטנציאל שלך בולט במיוחד בעבודה הזאת.
‏איך יצרת את המרקם החולי הזה?
‏השתמשתי בעפרונות של חייטים. ‏-ואו, אני מבינה.
‏החומרים נפלאים.
‏באמצעות שינוי החומרים, ‏אפילו נושאים שאתגרו אותי
‏הפכו לקלים ופשוטים.
‏הרגשתי כאילו מובילים אותי ‏למקומות שמעולם לא דמיינתי.
‏הבנתי שהצבתי גבולות שרירותיים לאומנות שלי.
‏אבל מי ששם לב לכך הוא מי שמתאמן מספיק.
‏נותרו רק עוד 45 יום.
‏גם אם זה לא מוצא חן בעיניך, ‏הכול יסתיים תוך 45 יום.
‏מאמץ אחד אחרון.
‏פשוט תעשה כמיטב יכולתך.
‏בסדר.
‏מאקי.
‏מבחן המרכז מחר, נכון? ‏אני מחזיקה לך אצבעות.
‏קשה מאוד לגשת למבחנים.
‏כל המשפחה שלנו למדה ‏באוני' טוקיו. את בטח לחוצה.
‏קיבלתי את הציונים הכי טובים. אבל אל תדאגי.
‏פשוט תעשי… ‏-אמרתי שאני מודאגת?
‏בחייך. אל תתרגזי.
‏- מבחן המרכז הלאומי -
‏זה נגמר…
‏זה נגמר!
‏עכשיו אוכל להתמקד במבחן המעשי.
‏לא לזה התכוונתי כשאמרתי "נגמר".
‏כנראה אי אפשר לדחוס הכול לרגע האחרון.
‏בוא נאכל משהו לפני שנחזור. ‏-בטח.
‏קוואנה?
‏היי, זה יגוצ'י!
‏אה, הבלונדיני עם הפירסינג.
‏מאקי, הוא ידיד שלך?
‏כן, אנחנו באותה הכיתה.
‏גם הן לומדות במכון טוקיו לאומנות.
‏נתראה במכינה.
‏איזו בחורה ראוותנית!
‏היא התלמידה המצטיינת במכינה.
‏באמת?
‏אבל הוקל לי. ‏חשבתי שבתי הספר לאומנויות יהיו קודרים.
‏אבל להפתעתי, הם עליזים.
‏המתח ממש מביך.
‏פעם, מפגשי הקורס היו אורכים ארבע שעות.
‏כיום אנחנו עובדים 12 שעות ביום.
‏בוקר טוב.
‏חבר'ה, ידעתם שלכרישים יש עפעפיים?
‏חיות הים מדהימות.
‏היא עליזה כל כך, אפילו כשהמבחן מתקרב.
‏זה משחרר את הלחץ.
‏אחרי שניסיתי חומרים שונים,
‏הטבע הדומם המונוכרומטי שלי, ‏"צבעוני" יותר עכשיו.
‏טווח הביטוי שלי התרחב.
‏נראה אם אני יכול להפוך ‏גם את ציורי השמן שלי למעניינים יותר.
‏החל מהיום, נתמקד בטבע דומם
‏ונכין שתי יצירות ביום. ‏-מה?
‏מה לגבי ציורי שמן?
‏יהיו עשרה ימים בין הבחינה הראשונה לשנייה.
‏במהלכם נתמקד בציור שמן.
‏אבל אפילו אם נעבור את המבחן הראשון, ‏עדיין יהיה המבחן השני.
‏יגוצ'י, צלם את היצירה שלך ‏ויצירה שאתה אוהב.
‏מה?
‏אחר כך הפוך אותם למונוכרומטיים.
‏אומנות טובה היא תמיד טובה,
‏בין אם היא בצבע או במונוכרום.
‏שיפור בציורי טבע דומם ‏יוביל לשיפור בציורי שמן.
‏טוב, אני מתחילה לחלק את המשימה.
‏יש היגיון בדבריה
‏אבל מסוכן מדי
‏לא לעשות ציורי שמן בשלב הזה.
‏מכולנו, רק לציורי השמן ‏של קוואנה יש סגנון ייחודי.
‏אני מבין את הנקודה.
‏אבל לבוגרים החדשים אין זמן.
‏בקורס ציור השמן של אוני' טוקיו, ‏טבע דומם הוא דרישה בסיסית.
‏הם גם בוחנים עד כמה אתה יכול לבטא את עצמך.
‏לתלמידים שזו לא שנתם הראשונה, ‏יש לא מעט כישורים.
‏אבל אנחנו, הבוגרים החדשים, ‏בקושי מסוגלים לעבור את הבחינה.
‏במילים אחרות, ‏אני צריך להמר על הכול במבחן הראשון.
‏אין טעם לראות בנבחנים יריבים ‏אם הם לא עברו את המבחן.
‏היריבים שלי הם היצירות שמצפים להן ממני.
‏בלי קשר לסגנון, ‏כל היצירות שהתקבלו מגניבות.
‏למה? יש בהן יותר ניגודיות?
‏לא. משהו בהן מושך אותי פנימה.
‏מה?
‏- קוואנה -
‏מה?
‏נו, נו.
‏זו לא העבודה של אחותי הגדולה?
‏קוואנה.
‏אחותך קיבלה ציונים מעולים ‏כשהייתה בוגרת חדשה, נכון?
‏הרוח כאן כל כך נעימה.
‏רוצה קצת?
‏תודה. ‏-חשבת שזאת העבודה שלי?
‏אני שומעת את זה הרבה.
‏אחיות תמיד דומות זו לזו בסוף.
‏זאת העבודה שלך?
‏השתפרת מאוד.
‏אני לא מתנשאת עליך.
‏השתפרת הכי הרבה במכינה.
‏כל העבודה הקשה הזאת משתלמת.
‏ובכן,
‏אני לא רוצה לשמוע את זה מהתלמידה המצטיינת.
‏לעולם לא אגיע למקום הראשון.
‏את באה לפה הרבה?
‏כן.
‏היא מהכיתה שלנו?
‏כשאתה מסתכל על המדוכאים האלה,
‏אתה לא מרגיש מיואש לחלוטין?
‏מה דעתך על זה?
‏אני נוראית.
‏אני מבין את ההרגשה.
‏באמת?
‏אני מניח שהופתעתי לשמוע את זה ממך.
‏בנוסף…
‏יגוצ'י!
‏להתראות.
‏תודה על זה. ‏-בטח.
‏אתה משווה את יצירותיך ליצירות שהתקבלו?
‏בלי קשר לסגנון,
‏כל היצירות שהתקבלו ממש מגניבות.
‏הלוואי שהעבודות שלי היו מגניבות כל כך.
‏יגוצ'י, עוד נשאר בך קצת דלק?
‏כן. ‏-יופי.
‏אז, במחברת הרישומים הזו,
‏נסה לצייר כמה שיותר קומפוזיציות ‏מגניבות עם עיגולים ומשולשים.
‏יכול להיות שהעשר הראשונות יהיו לך קלות.
‏אבל אחר כך תצטרך לצייר קומפוזיציות ‏שאתה לא מצייר בדרך כלל.
‏אתה כמובן תרחיב את הרפרטואר שלך.
‏רק רגע.
‏שאלתי במה היצירות שלי ‏שונות מהיצירות שהתקבלו.
‏זה חסר משמעות.
‏זה טוב לנתח עבודות אחרות.
‏אך מסוכן לערוך השוואה מוגזמת.
‏אתה לא אמור לשאוף להגיע למקום הראשון, ‏אלא ליצור יצירת מופת משלך.
‏עייף כל כך.
‏רק יום אחד, ‏הייתי רוצה לישון כמה שאני רוצה.
‏לעזאזל!
‏האווירה נעשית יותר ויותר קשה.
‏זה טבעי.
‏אנחנו תקועים בחדר סגור ‏תחת אורות פלורסנט במשך שעות רבות ביום,
‏מבצעים משימות בלי תשובה נכונה, לבד.
‏היי.
‏זה חריג. ‏-מה?
‏את לא אוכלת כלום היום.
‏רוצה קצת? ‏-לא, אני תמיד מקבל אוכל.
‏אם לא תאכל, לא תעבור.
‏את מגזימה. ‏-אני לא.
‏זוכר את הבחורה עם השיער השחור ממבחן המרכז?
‏היא אושפזה
‏בשל מחסור בשינה והפרעת אכילה.
‏היא עבדה כל כך קשה.
‏אולי היא עבדה קשה מדי.
‏"אני לא יכולה להיבחן השנה", היא אמרה.
‏אני נוראית.
‏שמרתי על שפיותי כשראיתי את חברתי נשברת.
‏טוב, מאחר שאני כאן,
‏יכול להיות שמישהו אחר ‏מסתכל עליי באותו אופן.
‏זו לא אשמתך.
‏הדרך לבית הספר לאומנות בודדה.
‏הזמן קצר ואין תשובה נכונה.
‏זה מטורף.
‏אני חושב שזו האחריות שלנו
‏למנוע מעצמנו מלהישבר.
‏לא משנה אם מישהו פה מתקבל או נכשל.
‏יגוצ'י,
‏מעולם לא התייסרת בגלל שום דבר ‏מלבד יצירת אומנות טובה, נכון?
‏מה?
‏מעולם לא הרגשת שמילים של מישהו ‏מרסקות אותך בזמן שיצרת יצירות אומנות?
‏לא חשבת שהיית יכול ליהנות ‏מאומנות יותר, בלי האדם הזה?
‏זה קרה לי.
‏מישהו שאני מחבב אבל גם שונא עד כדי בחילה.
‏אבל גם גיליתי דברים הודות לאדם הזה.
‏מעולם לא חשבתי שהאומנות שלך ‏דומה לזו של אחותך.
‏באומנות שלך יש עומק והיא שקופה יותר.
‏לגבי קוואנה,
‏היא כל הזמן משווה את עצמה לאחותה הגדולה.
‏ואיכשהו היא חושבת ‏שהיא לא היה טובה יותר מאחותה הגדולה
‏אפילו אם היא תקבל את הציון הגבוה ביותר,
‏או תעבור את המבחן.
‏האויבת האמיתית שלה היא לא אחותה הגדולה.
‏חיים של יצירה אומנותית
‏הם באמת לא חיים קלים.
‏אבל…
‏ידעתי. האומנות של קוואנה כל כך טובה.
‏יגוצ'י, אתה כבר חוזר הביתה?
‏כן.
‏סליחה שהייתי כל כך מבאסת עכשיו.
‏זה בסדר.
‏הינה.
‏למרות ששום דבר לא נפתר,
‏אני מרגישה קצת יותר טוב.
‏אתה חזק, יגוצ'י.
‏הבחינות משגעות את כולם.
‏כמובן,
‏איני יוצא דופן בכך.
‏לא הייתה לי פריחה מאז בית הספר היסודי.
‏אני מניח שזה עדיף על פני לחלות.
‏טעים.
‏נותר שבוע אחד
‏עד הבחינה הראשונה.
‏תרגום כתוביות: תמר דר